290 likes | 452 Views
Služimo Gospodinu u veselju. U ono vrijeme jedno malo pšenično zrno s galilejskih poljana promatralo silno mnoštvo na obližnjem proplanku. Ljudi se tiskali oko Učitelja koji ih je hranio svojom riječju. Dok su zasićivali dušu, dan se odužio, te oni ogladnješe fizičkom glađu.
E N D
U ono vrijeme jedno malo pšenično zrno s galilejskih poljana promatralo silno mnoštvo na obližnjem proplanku.
Ljudi se tiskali oko Učitelja koji ih je hranio svojom riječju. Dok su zasićivali dušu, dan se odužio, te oni ogladnješe fizičkom glađu.
Ali umjesto da očajava što nitko nije imao uza se hrane, On je smireno uzeo nekoliko kruhova, blagoslovio, te razlamajući davao.
I što su one svete ruke više razlamale, to je kruha više bilo. Sutradan je cijela Galileja pričala o tim čudotvornim rukama i čudesnom kruhu.
A ovo naše zrno, usplamtje od želje da doživi istu čast: Ući u povijest hraneći mnoštvo!
Nasićujući gladne postati slavno i slavljeno, bila je njegova najveća želja. Sreća mu se nasmiješila kad je završilo u torbi skromne Nazarećanke koja je s ljubavlju pratila slavnoga Učitelja.
Ponadalo se da je došao taj čas kad ga je Učitelj uzeo u ruke dok je jednom zgodom poučavao svoje učenike.
Uz dozu neskrivenoga razočaranja, ostadoše mu u ušima riječi što ga čak ispuniše određenim nemirom: Ako pšenično zrno pavši na zemlju ne umre, ostaje samo, ako li umre donosi obilat rod.
Bi tužno što mu se nije ispunila životna želja, razočarano što je ostalo tek obično zrno, koje ne nahrani mnoštva.
Kad je uz to, u skrovitosti jedne jeruzalemske kuće, u pashalnom kruhu bilo razlomljeno tek za dvanaestoricu ljudi, osjećalo se promašeno i neutješno.
Ali u tom trenutku, odjeknuše mu u ušima Učiteljeve riječi: Uzmite i jedite od ovoga svi, ovo je moje tijelo.
I osjeti se ispunjeno novim životom, preobraženo božanskom snagom. Od vremenitoga, postade kruh vječnoga života, kojim se ne hrani samo par tisuća, već svi ljudi do konca svijeta.
Slavu njegovu ne mogaše obuhvatiti zemlja, pa i nebeske čete siđoše da mu se poklone, da se udivljeni njime zasite.
Shvati da mu se dogodilo najveće čudo, koje ponizno opisa ovim riječima: Ne živim više ja, nego živi u meni Krist.
Nemojte misliti da trebate činiti izvanredne stvari. Potrebno je samo ljubiti i nikada se od toga ne umoriti. Činiti male stvari s velikom ljubavlju…
Bog ne traži od nas visoke diplome i kvalifikacije već da u svoj posao utkamo sve svoje mogućnosti. Neće pitati koliko smo dobrih dijela učinili, već s koliko smo ih ljubavi učinili.
Zato, Gospodine, ne molimo za uspjeh, nego za vjernost u malim stvarima. Molimo te za snagu u svakodnevnom životu.
Pomozi nam, da sadašnji trenutak prepoznamo kao najvažniji.
Učini nas strpljivima i revnima u ljubavi i pozivu, u služenju Tebi i braći.
Gospodine, učini da ne tražim da me tješe... ...nego da ja tješim druge!
Da ne tražim da me razumiju... ...nego da ja razumijem druge!
Da ne tražim samo da me ljube... ...nego da i ja ljubim druge!
Tko prašta, bit će mu oprošteno!
I tko umire sebi, rađa se za vječni život!
Izrekao si sjajnu riječ: “Ovo je moje tijelo. Uzmite me i jedite…” Ohrabri nas, Gospodine, da u svakom trenutku možemo svojim životom kazati svima koji nas trebaju: Uzmite me, imate pravo na mene. Imate pravo na moje sposobnosti, da vas služim. Uzmite me i jedite…
Gospodine moj i Bože moj! daj da budemo posve jedno s Tobom. Da s Apostolom možemo kazati: “Ne živim više ja, nego u meni živi Krist.” AMEN