190 likes | 583 Views
Věty podle postoje mluvčího. SKLADBA (SYNTAX). Věta podle postoje mluvčího. Mluvčí formuluje svou výpověď tak, aby něco sdělil či zjistil o skutečnosti nebo aby vyjádřil svoji vůli k realizaci skutečnosti. Záměr – myšlenka – postoj mluvčího je vyjádřen různým typem vět:. A) Věta oznamovací
E N D
SKLADBA(SYNTAX) Věta podle postoje mluvčího
Mluvčí formuluje svou výpověď tak, aby něco sdělil či zjistil o skutečnosti nebo aby vyjádřil svoji vůli k realizaci skutečnosti.
Záměr – myšlenka – postoj mluvčího je vyjádřen různým typem vět: A) Věta oznamovací B) Věta tázací C) Věta žádací D) Věta zvolací
- vyjadřuje oznámení, prosté sdělení, tvrzení či informaci - v písmu je označena tečkou - sloveso je ve způsobu oznamovacím (indikativu) nebo podmiňovacím (kondicionálu) - intonace je klesavá Př. Venku krásně svítí sluníčko. Přinesl bych ti nějakou novou knihu. Věta oznamovací
- vyjadřuje dotaz, otázku - v písmu je označena otazníkem - intonace je stoupavá Podle toho, nač se ptáme, rozlišujeme otázky: Věta tázací
a) doplňovací- obsahují tázací slovo - vyžaduje se odpověď celou větou či celým výrazemPř. Kdo to udělal? Kolik je hodin?b) zjišťovací- umožňují odpověď ano/nePř. Budeš se dívat na televizi?
c) vylučovací- ptají se na více možností (nabízejí varianty odpovědi), odpovídáme na ně částí položené otázky Př. Půjdeš do kina, nebo zůstaneš doma?d) řečnické- zvláštní typy otázek, na něž nečekáme odpověďPř. Mohl by o tom snad někdo pochybovat?e) rozvažovací - obracejí se směrem na mluvčího - ptáme se sami sebe Př. Kam jsem to jen dala?
Věta žádací a) věta rozkazovací - vyjadřuje žádost jako přímý rozkaz, zákaz nebo vybídnutí pomocí rozkazovacího způsobu slovesa Př. Zavři! či jeho infinitivu Př. Nedýchat! - základním mluvnickým prostředkem je způsob rozkazovací - v písmu je označena vykřičníkem nebo tečkou
b) věta přací- vyjadřuje přání nebo žádost, přičemž uskutečnění nezávisí na mluvčím ani příjemci- bývá zakončena vykřičníkem- intonace klesavá- uvozena částicemi ať, nechť, kéž aj. se způsobem oznamovacím nebo podmiňovacímPř. Ať se ti to podaří! Kéž byste se tu měli hezky!
Věta zvolací - vyjadřuje určitý citový vztah mluvčího ke skutečnosti - má zvláštní postavení, protože může být původem větou jakéhokoliv druhu - v písmu je označena vykřičníkem, někdy bývá připojen i otazník - jsou označovány jako věty nepravé Př. Dnes je nádherně! (původem věta oznamovací) To jste nevěděli dřív!? (původem věta tázací)
Urči druh vět podle postoje mluvčího 1. Narodila jsem se v květnu. - oznamovací - 2. Umyj si ruce! - rozkazovací - 3. Co si o mně asi jenom pomyslí? - rozvažovací - 4. Máš už nachystanou prezentaci? - tázací (zjišťovací) - 5. Jen ať se všechno podaří ! - přací - 6. Kdo to mohl tušit? - řečnická otázka -
Spočítej, kolik otázek je doplňovacích a kolik zjišťovacích 1. Proč nám to neřekl? 2. Kdo doběhl do cíle první? 3. Mluvili o tom včera? 4. Kolik to stojí? 5. Kdy se vrátíš domů? 6. Půjdeš dnes na angličtinu? 7. Co o tom víš? 8. O čem byl dnešní film? 9. Kam ho mám položit? 10. Budeš hrát v obraně? 11. Je vás ve třídě dvacet? 12. Kde se sejdeme? 13. Komu jsi to vyprávěl? 14. Četli jste opravdu pozorně? 15. Nač si stále stěžuješ? 16. Kolik potřebuješ peněz? 17. Kdo z vás se zúčastnil včerejší exkurze? 18. Ale jaké bude počasí? 19. Rozumíš mi? 20. Zaspal jsi? - doplňovacích (13 ), - zjišťovacích (7 )
Doplň znaménka za větami (určete druh a charakteristické rysy) 1. Křehké zboží, neklopit - ! , rozkazovací, zákaz vyjádřený pomocí infinitivu 2. Kam jsem ty klíče zase položila - ?, rozvažovací, obraci se směrem na samotného mluvčího 3. Kéž bych dnes konečně vyhrál - !, přací, vyjadřuje přání 4. Některé otázky stále nedokážu zodpovědět - ., oznamovací, konstatuje danou skutečnost 5. Podnikneme nějaký společný výlet ?, tázací/zjišťovací, vyžadují odpověď ano – ne 6. To myslíš vážně ?!, zvolací, vyjadřují citový vztah mluvčího ke skutečnosti
Napiš 5 svých přání, 5 zákazů, které slyšíš od dospělých, 5 otázek zjišťovacích a 5 otázek doplňovacích - individuální řešení :)
Použitá literatura Kostečka, Jiří: Český jazyk pro 3. ročník gymnázií. Praha, SPN 2002 Mgr. Mašková, Drahuše: Český jazyk – přehled středoškolského učiva. Třebíč, Vyuka.cz 2010 Mgr. Mužíková, Olga; PhDr. Markvartová, Barbora; Mgr. Klusáčková, Lenka; PhDr. Jeřábková, Eleonora: Odmaturuj z českého jazyka. Brno, Didaktis 2010 Havránek, Bohuslav; Jedlička, Alois: Česká mluvnice. Praha, SPN 2008