500 likes | 620 Views
FACE 2007. aneb JAK JSME REPREZENTOVALI Českou republiku na Evropské soutěži první pomoci 2007. Jak to všechno začalo …. Poprvé se podařilo družstvu z Pelhřimova v republikové soutěži stanout až nahoře. Ale pozor !!! Stáli jsme nejvýše jen v části PRVNÍ POMOC.
E N D
FACE 2007 aneb JAK JSME REPREZENTOVALI Českou republiku na Evropské soutěži první pomoci 2007
Jak to všechno začalo … Poprvé se podařilo družstvu z Pelhřimova v republikové soutěži stanout až nahoře. • Ale pozor !!! Stáli jsme nejvýše jen v části PRVNÍ POMOC. • Tu druhou část, humanitární, jsme moc nezvládli ( 5.místo). • Naše celkové umístění = první pomoc + humanitární část = bylo stříbrné. • Pro nás však bylo podstatné, že jsme postoupili do Evropskésoutěžeprvní pomoci. • Více o republikové soutěži Zdravotnických družstev Humanitárních jednotek ČČK a družstev Juniorů ČČK „Kubínův memoriál „ najdete na http://www.cck.chrudim.cz/mrcck2006 . …pak to dostalo obrátky…
Nic není jednoduché… • Sestavili jsme rozpočet. Minimální (180.000,-Kč) a maximální (390.000,-Kč). • Pak přišla 1.rána. Výkonná rada ČČK schválila příspěvek. Místo plánované částky 180.000,- Kč jen 120.000,-Kč. Ó jé… • 2.rána. Nikdo z učitelů angličtiny nás nechce učit. Proč ? Protože by se nejprve museli naučit odborné termíny. Stáváme se samouky.A jéjejeje… • „Ženské“ na spolku rozeslaly přesně sto „žebravých dopisů“ firmám v okrese, kraji. Oslovily i ty největší v naší zemi. Nechtěli jsme mnoho, ale doufali jsme, že na takovouto reprezentaci každý oslovený přispěje alespoň minimálním finančním darem ( 2.000,- Kč ). Ó, jak jsme byli naivní. Mysleli jsme, že všechny oslníme a penízky se nám pohrnou. Snili jsme o nových uniformách, brašnách …. Dva měsíce jsou pryč a nikde nic = 3.rána. Bude jich 7 ? …nic není jak má být !!!
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. Škrobárny Pelhřimov, a.s. dar 3.000,- Kč Místní skupina ČČK Humpolec příspěvek 2.000,- Kč Optik Žabková s.r.o. dar 2.000,- Kč Senátor Milan Štěch dar 10.000,- Kč Oblastní spolek ČČK Pelhřimov příspěvek 11.843,88 Kč
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. Hema Malšice s.r.o dar 15.000,- Kč Město Pelhřimov příspěvek 32.000,- Kč Krajský úřad kraje Vysočina dotace 40.000,- Kč Metrostav a.s. Praha dar 50.000,- Kč Úřad Českého červeného kříže dotace 131.531,48 Kč
POMOHLI NÁM materiálními dary pro všechna soutěžní družstva. DĚKUJEME. Základní škola Košetice – keramická sluníčka Agentura dobrý den s.r.o. Pelhřimov – propagace Město Pelhřimov – propagační předměty Krajský úřad kraje Vysočina propagační předměty Místní skupina ČČK Kamenice nad Lipou - podkovičky Paní Anna Smolíková z Nového Rychnova – háčkované ozdoby
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. V ROLÍCHFIGURANTŮ Jiřík Hrabě, Kristýnka Knotková, Ondřej Plášil, Honzík Razima, Šárka Šimsová a Mája Wackershauserová V ROLÍCH ROZHODČÍCH Mgr.Jiří Hurda, Milena Mičíková, Jaroslav Polák, František Sejk, Jindřich Simandl, ing.Kristýna Štěpánová UČITELKA ANGLIČTINY Lucie Řádová ( paní profesorka z Gymnázia Pelhřimov ), kterou nám v lednu poslalo snad samo nebe. Učila nás každé nedělní odpoledne. Na soutěži byla naše tlumočnice a doprovod.
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. INFORMACE O PŘEDCHOZÍCH SOUTĚŽÍCH FACE nám přijeli v červnu předat Anička Altrichterová, ředitelka Úřadu OS ČČK Chrudim Ing.Pavel Štajer, CSc., zaměstnanec Úřadu ČČK Praha a náš mezinárodní rozhodčí : „ Nesmím na poradě před soutěží zapomenout říct, že používáte zaškrcovadla“. Moc nás mrzí, že jste zapomněl. DOPILOVAT MALIČKOSTI ZA NÁMI PŘIJEL I Václav Straka, majitel pražské květinové síně Gardenia, zdravotnický instruktor ČČK, nejlepší českých maskér a náš dlouholetý kamarád. Vašíku, promiň, že jsme Tě tehdy tak vytočili.
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. Zuzana Dubová, ředitelka Úřadu OS ČČK Pelhřimov a Eva Štěpánová, zdrav.sestra a ekonomka Ú OS ČČK Pelhřimov Bez těchto dvou „ženských“ z Úřadu OS ČČK bychom nikdy do Limericku „nedojeli“. Napsaly, jednaly, sehnaly, objednaly, donesly, zařídily, zjistily, vysvětlily, pochválily, vynadaly, dodaly elán, fandily…. Ta kytička je pro vás…
POMOHLI NÁM. DĚKUJEME. chápali nás NAŠI RODIČEfandili nám vydrželi to s námi snažily se nás pochopit NAŠE LÁSKYfandily nám některé s námi nevydržely fandili nám NAŠI PŘÁTELÉa zůstali nám MÁŠ-LI DOBRÉHO PŘÍTELE, MÁŠ VÍC NEŽ ON…
Evropská soutěž v poskytování první pomoci – FACE • FACE je zkratkou pro First Aid Convention in Europe. • Tato akce se skládá ze dvou částí : • První je Evropská soutěž v poskytování první pomoci. Účastní se jí elitní družstva první pomoci z celé Evropy, vítězové národních kol soutěží v poskytování první pomoci. Soutěž prověřuje nejen schopnosti jednotlivých účastníků řešit náročné situace a kvalitně poskytnout první pomoc, ale i sehranost týmu při zásahu v krizových situacích. • Druhou část akce tvoří různé workshopy, kde účastníci diskutují o novinkách v poskytování první pomoci a podobných tématech.Posláním celé akce není jen samotné soutěžní klání a výměna zkušeností z oblasti poskytování první pomoci. Ve skutečnosti je hlavním cílem propagace a efektivní prezentace poskytování první pomoci pro nejširší veřejnost.
Historie soutěže Historie soutěže FACE sahá do r. 1987. První soutěžní družstvo tehdy ještě Československého červeného kříže se jí poprvé zúčastnilo v roce 1990 a od té doby se účastní každoročně. Největšího úspěchu se českému týmu podařilo dosáhnout v roce 1994, kdy se v anglickém Canterburry umístil na čtvrtém místě. Akce v průběhu času dvakrát změnila název. Od roku 1987 se soutěž konala pod názvem EFAC ( European Firsdt Aid Convention ). Stejná zkratka se ale používá pro Evropský certifikát poskytování první pomoci. Z tohoto důvodu byl následně název změněn na First Aid Competition in Europe ( FACE ). Poté se ale značně změnilo poslání celé akce. Přestalo se na ni nahlížet jako na vyvrcholení soutěží v první pomoci, ale spíše jako na příležitost k výměně zkušeností a hlavně propagaci znalostí poskytování první pomoci pro nejširší veřejnost. Proto slůvko "competition" bylo nahrazeno slovem "convention".
Trénujeme … … každý poslední víkend v měsíci, v červnu každou sobotu … soutěžíme jako družstvo navíc v krajské soutěži HJ ČČK 27.5.,
5.července 2007 LETÍME … 02,00 hod – scházíme se na OS, poslední kontrola pasů, zavazadel… 02,30 hod – přijíždějí sanitní vozy s řidiči Chadim Ivan st. a Ivan ml., nakládáme, 03,00 hod – odjíždíme směr Ruzyně, jsme v uniformách, které by zbytečně zabraly místo a navýšily váhu zavazadel 04,45 hod – jsme na místě, scházíme se s Pavlem Štajerem, 05,30 hod – loučíme se se Zuzkou, Evíkem a Kristýnkou ( naši fanoušci letí přes Amsterdam a Dublin do Shannon ) 08,00 hod – odlétáme i my ( Praha - Londýn, Londýn - Shannon )
ZAJÍMAVOSTI O IRSKU Trojlístek Slovo shamrock pochází ze starého irského slova seamrog, které znamená letní kytičku. Označuje se jím jetel, trojlístek. Ten je jedním ze symbolů Irska.Irové se od dávných časů domnívají, že trojlístek je obdařen kouzelnou silou, a trojku považují za mocné číslo. Podle legend lístky jetele v bouřném čase stojí zpříma a nikdy mezi nimi nenajdeš hada. Svatý Patrick při obracení Irů na křesťanskou víru použil trojlístek jako symbol svaté Trojice. HARFA Irsko má svůj typický hudební nástroj - harfu. Vedle zeleného čtyřlístku je symbolem Irska. Irsko má spoustu bájí a kouzelných bytostí. Každý jistě zná malého zeleného skřítečka se čtyřlístkem v ruce. O něm se traduje, že někde zakopal poklad (hrnec plný zlaťáků, který najdete na konci duhy). Irsko díky své neuvěřitelné zelenosti v každém ročním období, romantické přírodě a často podmračenému počasí svádí k bájení a vymýšlení pohádek. Vyznavači dobrého alkoholu znají proslulou irskou whisky, ale i irské pivo, například po celém světě prodávané značky Guinness a Velvet, či lokální piva jako corkský Murphy's nebo Beamish. A nakonec každý správný Ir oslaví nejdůležitější irský svátek, Den svatého Patrika, skutečnou specialitou - pivem zeleným. TitanicMezi největší zajímavosti patří to, že v Irsku byla poslední zastávka záoceánské lodi Titanik, než ztroskotala. To městečko se jmenuje Cobh a dnes tam můžeme nalézt muzeum s pozůstatky z lodi a výpovědi pasažérů, kteří přežili.
Irský Červený kříž, pořadatel FACE 2007, za místo konání soutěže zvolil městoLimerick v hrabství Limerick.
5.července 2007 16,30 hod : přistáváme v Shannon, čekají nás naše „holky“ a pořadatelé, mikrobusy nás odvážejí do Limericku 17,30 hod : vyřizujeme prezenci, vítáme se s hosteskou (seniorkou Irského ČK), všichni dostáváme trička, baťohy, kšiltovky, propagační letáky města Limericku, univerzity, mapky města a univerzitního areálu, plánky soutěže, pokyny k soutěži a klíče od pokojů University of Limerick Campus Map
Univerzitní areál.Při prvním pohledu jsme řekli„Bradavice“. Později jsme jen tiše záviděli….
Pelhřimovský tým zleva dole : Karel Bartásek, velitelJan Štěpán, zleva nahoře : hosteska paní Agnes Johenson, fotograf a vlajkonoš Kristýna Štěpánová a další členové týmu Jan Zajačikovskij, Jana Šustrová, Aneta Pechová, Lucie Čermáková
6.července 2007 dopoledne • 07,00 - budíček • 09,00 - workshop – používání AED = Automatického externího defibrilátoru • 10,00 - workshop – transport zraněných – fixace, dlahy, nosítka • 11,00 - Mládeže Irského ČK vyhlásila soutěž v kardiopulmonální resuscitaci s použitím AED, za nás soutěží velitel
6.července 2007 odpoledne Naše průvodkyně paní Agnes nás bere na prohlídku města Limerick. Agnes navštívila ČSSR před 35 lety. Pamětlivá toho, že u nás v obchodech nic nemáme, vzala nás na nákupy do Tesca. Vyhledali jsme informační centrum a nakoupili suvenýry (malé dárky pro naše nejbližší a hlavně irskou hudbu, která vás také provází touto prezentací ).
6.července 2007 večer Od 18 hodin se řadíme v průvodu a jdemev rytmu bubnů irskýchtanečníků na slavnostní zahájení do univerzitního sálu . Zuzka a Evík poctivě fandí, přebíhají z jedné strany prostranství na druhou a dělají „davy“ . „Tak, to byli poslední čeští fanoušci!“, říká vlajkonoš. Jaké je však naše překvapení, když se po 50 metrech ozve z úst místního policisty : “Češi, do toho. Ať vyhrajete.“
Je 7.7.2007Od 7 hodin začíná hlavní soutěž pro 27 soutěžních družstev.Naše startovní číslo je 7, a proto začínáme na stanovišti č. 7. „Vysočino naše, drž nám pěsti…“ Stanoviště č. 7 : autonehoda Situace: Jdeme střídat kamarády , kteří dělají dozor na hromadné akci. Přicházíme v okamžiku, kdy plně obsazený sanitní vůz s kolegy havaruje.
Stanoviště č. 8: odpočinkovéZvítězí ten, kdo dokáže bez chyb dělat „zrcadlo“. Stanoviště č. 9: nehoda rybářů
Odpočinkové stanoviště č.10. Krásné tiché zákoutí, řeka šumí, v rákosí by se jeden krásně schoval. A ve vodě je jako na potvoru rybář…
Stanoviště č. 11: Přepadení banky – 2 zranění. Družstvo je rozděleno na dvě vzdálené skupiny, hodnotí se i komunikace „na dálku“.
Čekáme na stanoviště 13. Stanoviště č. 12: odpočinkové. ( Ten odpočinek měla být chůze - cca 2 km k dalšímu stanovišti, ale díky Agnes se chůze změnila v jízdu sanitním vozem. „Tryskobabička“ Agnes je náš anděl. Kde jen bere ten elán… ) Stanoviště č. 13: autonehoda - 4 zranění
Stanoviště č. 14 : opět odpočinkové Nožičkám by se chtělo chvíli sednout, natáhnout, prostě dáchnout… Bohužel, tráva je mokrá a Agnes neoblomná, ví, že musíme čekat u kolíku, jinak budeme diskvalifikováni. A tak bavíme kolemjdoucí hosty z ČK z Hong Kongu tím, že skáčeme s pokřikem „Kdo neskáče, není Čech“. Skáčí také a nad hlavy zvedají malíčky.
Situace : Po úniku nebezpečných škodlivin probíhá speciální očista postižených. Ti jsou vynášeni a vyváděni ze stanu a naší povinností je provést základní ošetření a roztřídit je pro odvoz do nemocnic(1= těžká, 2= střední, 3= lehká zranění ) . Stanoviště č.15. : hromadné neštěstí „TRIÁDA“ Toto stanoviště bylo hodnoceno zvlášť.
Po16.odpočinkovém stanovišti přišlo stanoviště s číslem17. Situace : nehoda 3 dělníků, kteří po koncertě rozebírali pódium Nedaří se nám zastavit krvácení, používáme zaškrcovadlo.
Na odpočinkovém stanovišti č.18 nás čeká výuka irštiny. Učíme se říct 7 principů Červeného kříže. Daonnacht Aontacht Neodracht Uilíocht Neamhchlaontacht Seirbhís Dheonach Neamhspleáchas Učí se i naše angličtinářka Stanoviště č. 19 u centra zdravotně postižených Poraněný je člen ochranky a dvě zdravotně postižené ženy.
Stanoviště č.19 : sedíme v trávě, hovíme si a vyprazdňujeme balíčky s obědem. Stanoviště č.20 : mladá rodina na procházce
Stanoviště č.21: odpočinkové Úkolem je nastřílet co nejvíce gólů do fotbalové branky. Vítězí Zuzka. Stanoviště č.22: několik úrazů na hřišti v průběhu sportovních závodů. Tak tady se nám zatmělo před očima, přišla 4.rána. Ne kvůli ošetření, ale kvůli tomu, že nám byly strženy body za použití rukavic při ošetření nekrvácejícího zraněného. ( A proto nám už „rybář“ šeptal : „Nekrvácí, nekrvácí.“ ) Podáváme protest proti rozhodnutí rozhodčího.
Odpočinkovéstanoviště č.23bylo opravdu odpočinkové. Trousili jsme se jako bez ducha k dalšímu stanovišti. Paní Agnes nemohla pochopit, proč jsme tak najednou bez nálady. Jo, milá paní Agnes, to udělaly jen rukavice. Stanoviště č.24: šest zraněných hráčů ragby Tak na toto stanoviště nezapomeneme! Dozvěděli jsme se, že protest nemůže být uznán, protože náš rozhodčí udal na poradě, že rukavice používáme jen tehdy, jde-li o ošetření krvácející rány =5.rána. My je totiž používáme i při čištění dutiny ústní, při ošetření špinavých osob…
Jdeme k dalšímu odpočinkovému stanovišti. Každý přemýšlí, kolik kde dostal strženo bodů za rukavice. Nálada je na nule, přemýšlíme, že budeme poslední a že už nemá cenu soutěžit. Naše řeči rozlobily tyhle dvě. Jéje, ty nám ale „vypraly žrádlo“. A pomohlo to… Na stanovišti č.25, kde seučíme irskou hru podobnou kriketu, už jsme zase v pohodě a s úsměvem na tváři.
Stanoviště č.26 : autonehoda Opilá ( později i agresivní ) řidička srazila chodce ( resuscitační loutka s přejetými dolními končetinami ). S řidičkou si „Zajda“ poradil. Chodce jsme úspěšně resuscitovali, nad přejeté dolní končetiny jsme připevnili zaškrcovadla tak jako při crush syndromu. Odpočinkovéstanoviště č.27 : dostáváme nanuky a „dácháme“ na židlích ve stanu.
Stanoviště č.1 : nehoda při grilování Čas : 16,15
Odpočinkové stanoviště č.2:bylo nejhorší ze všech. V blátě a v trávě na cestě k mořskému zálivu. Stanoviště č.3 : na pláži Zajímavé poranění : Požahání medúzou
Odpočinkovéstanoviště č.4 Čas : 17,15 Jo, na blbosti jsme jak dělaný… a jdeme dál …
Stanoviště č.5 : převrhnutí loďky ( „jako v moři“ ) Situace : potápěči v neoprenech nám postupně ke břehu transportují utonulé, resuscitaci provádí všichni členové týmu ( = i náhradník ), jen velitel „velí“.
Ani věřit se tomu nechce. Právě teď jsme na poslednímstanovišti č.6 , čas 17,45 hod. Stanoviště je odpočinkové. A nejkrásnější. Členky Irského červeného kříže nám provádějí masáž rukou. To je jedna z aktivit IČK, prováděná především v domech seniorů. A dnes pomůže i nám, protože po celém dnu máme prsty oteklé, ruce unavené. Chtěli byste fotografii ? Tak to máte smůlu. Všichni totiž slastně vzdycháme a na foťák si nikdo nevzpomněl. Čas : 18,05- soutěž končí přesně podle časového harmonogramu. Děkujeme Agnes, která s námi absolvovala rychlé přesuny na všechna stanoviště a nyní je docela ráda, že si může odpočinout. Ještě radši jsme my. Bolí nás nohy, záda, kolena … Běžíme si dát sprchu, večeři a chvátáme na slavnostní vyhlášení výsledků. Unavený vlajkonoš
SLÁVA VÍTĚZŮM, ČEST PORAŽENÝM Účastníci soutěže plní hlediště. Irská kapela a tanečníci vyplňují program do vyhlášení výsledků. Sečteno a podtrženo. Jsou vyhlášeny výsledky všech soutěží. Soutěž Mládeže IČK :Resuscitace s použitím AED 1.místo : POLSKO 85 bodů 2.místo : BOSNA a HERCEGOVINA 82 body 3.místo : NORSKO 73 body TRIÁDA 1.místo : NĚMECKO 289 bodů 2.místo : SLOVENSKO 282 body 3.místo : SRBSKO 280 bodů
SLÁVA VÍTĚZŮM, ČEST PORAŽENÝM FACE 2007 3.místo : RAKOUSKO 1.441 bod 2.místo : BULHARSKO 1.444 body 1.místo : SRBSKO 1.498 bodů Předstupuje vítězný tým z FACE 2006, aby předal knihu cti vítězům FACE 2007. Vítěz FACE 2006 - Srbsko Vítěz FACE 2007 - Srbsko
SLÁVA VÍTĚZŮM, ČEST PORAŽENÝM ČESKÁ REPUBLIKA Resuscitace s AED :11.místo54 body TRIÁDA :13.místo 242 body FACE 2007 :19.místo 1.205 bodů
Malé interview : Soutěžící odpovídají na otázky : 1. Co ti dal FACE 2007 ? 2. Co ti vzal FACE 2007 ? „Dal mi hrozně moc. První let letadlem, rychlokurz angličtiny, nezapomenutelné zážitky, zkušenosti… Vzal mi asi naději, že Červený kříž u nás bude někdy na takové úrovni jako v západní Evropě.“ „Hrozně moc zážitků, strašné množství nových informací, poprvé jsem letěl letadlem, poznal jsem novou zem. Nevzal mi nic.“ Žirafátko Honza „Podívala jsem se do strašně krásné země, soutěž byla dobrá, pěkná, úžasná a dala mi dobré zkušenosti do života. Nic, myslím, že mi nevzal nic.“ Lucík „Dal mi hrozně zkušeností, krásných chvil a zážitků co se týká Irska. Utužili jsme si kolektiv. A vzal? Nic velkýho, trochu času na školu, kamarády…“ Janča Zajda „Dal mi úplně nejkrásnější křižáckej zážitek a vzal mi možnost být zase někdy poprvé na FACE.“ „Dal mi zkušenosti. Nevím, co by mi vzal.“ Ája
Malé interview : Fanoušci odpovídají na otázky: 1. Co ti dal FACE 2007 ? 2. Co ti vzal FACE 2007 ? „Dal mi dobrý pocit, že se sešlo tolik lidí kvůli jedné myšlence. Soutěž byla úžasná, připravená do nejmenších detailů, klapala na vteřiny. Vzal mi hrůzu z letu letadlem.“ Zuzka „Poprvé jsem viděla Zemi z letadla. Poznala jsem kousek dosud neviděné krásné země. Překvapilo mě, jak jsou v Irsku hezoučké děti. Zjistila jsem, že i když člověk neumí dokonale cizí jazyk, je schopen se domluvit s tou troškou, co zná ( hlavně je-li v nouzi ). Nadchla mě univerzita, její prostředí, koleje…To je nesrovnatelné s úrovní u nás. Soutěž byla perfektní, líbily se mi zajímavé modelové situace na stanovištích i organizace celého FACE. Všechno bylo jako přátelské setkání, jako když se k vám domů sjedou příbuzní na pouť a vyprávějí si o tom, co je kde nového. Potěšilo mě, že naše družstvo laiků se umístilo tak pěkně, třebaže proti nim stála zkušenější družstva a družstva s profesionálními zdravotníky ( lékaři, záchranáři ). Zaujalo mě, kolik jsme zde potkali Čechů, kteří zde pracovali v mnoha různých profesích ( kuchař, číšnice, policista….). Myslím, že jsem přišla o naději, že u nás budou naše soutěže někdy také takové. To asi nebude nikdy, protože mezi našimi družstvy narůstá rivalita a boj; každý se žene jen za vítězstvím a nikoli za novými přáteli a zkušenostmi.“ Kristýna
Příjmy a výdaje ( 6 členů týmu, rozhodčí a tlumočník )
Milý týme,Honzo, Kájo, Lucíku, Ájo, Jančo, Zajdo. Jsem ráda, že jste „vybojovali“ postup do Evropské soutěže 2007 a umožnili mi tak stát se účastníkem celého dění. Čtyřdenní výlet mne, fanouška, sice přišel na příšerné peníze, ale nelituji toho. Zažila jsem totiž něco, co ani nedokážu správně vyjádřit. Něco, co se člověku nestává každý den. Něco krásného, úžasného, fascinujícího… V prvé řadě to byl pocit vlastenectví. Poprvé v životě jsem se cítila být pravým Čechem, hrdým dítětem malého národa. Všichni věděli, že naše Praha je krásné hlavní město. Spousta lidí nám připomněla prezidenta Havla a český fotbal. Ale když členové Červeného kříže z tak vzdáleného Hong Kongu při pokřiku : „Kdo neskáče není Čech!“, skákali s námi a nad hlavu zvedali „Jágrův“ malíček, dostalo mě to. V druhé řadě soutěž. Její atmosféra je nepopsatelná. I zde jsem cítila hrdost, hrdost na to, že jsem členem Červeného kříže. Co mě k ní přivedlo ? Nejen uctivé pohledy chodců v ulicích Limericku, kteří nám, oděným do uniforem, dávali přednost. Hlavně to byly spousty téměř stejně oblečených lidí z 27 zemí Evropy, kteří táhli za jeden provaz. Nepřišli „bojovat“ o prvenství, ale proto, aby si vyzkoušeli své znalosti, svoji připravenost a naučili se něco nového. A teď vám, milý týme, prozradím, že na FACE 2007 nás postihla i ta poslední, 7. rána. Náš rozhodčí neuvedl na poradě rozhodčích, že používáme zaškrcovadla. Zapomněl, jak mi odpověděl při večeři po soutěži. Jsme jenom lidé a zapomínat je lidské. Ale tady se to nemělo stát! Zaškrcovadla vás stála 25 bodů. Mít o 25 bodů více, tak jste byli 17. a nebýt těch rukavic, tak jste byli ještě mnohem lepší. Já vím. Tahle soutěž nebyla boj o prvenství, ale přesto byste se s lepším umístěním více radovali. Vím, jak vás 19.místo mrzelo, jak jste byli smutní, jak jste schovávali slzy. Věděli jste totiž, že jste byli dobří. Věděli jste, že dostat se na FACE jako soutěžní tým se vám už nikdy nepodaří. Ne proto, že byste doma neměli šanci vyhrát, ale proto, že už se nebudete moci všichni sejít jako tým laiků. Byli jste dobří a jste dobří. Věřím, že zážitky, které jste získali, nezapomenete a že si je ponesete ve svých srdcích. Věřím, že budete rádi vzpomínat na společně strávené chvíle, i když vás životní cesty roznesou kamkoli. Věřím, že ve svém životě budete vždy hájit Červený kříž a jeho 7 principů. Věřím, že nikdy nezapomenete na přátelství, které mezi námi všemi vzniklo a že ho nikdy nezničí žádné vzdálenosti, malichernosti a hlouposti. Věřím, protože jsem optimista, že se jednou dočkáte časů, kdy i v naší zemi bude pro lidi čest být členem Červeného kříže. K tomu mu nepomůže žádný Bůh a žádná vláda, ale právě takoví lidé, jakými jste vy. Jen vás musí být víc. Děkuji vám. Děkuji vám za vaše podané ruce, za vaši pomoc, za váš volný čas. Děkuji za vaše úsměvy, za váš smích, ale i za vaše slzy. Bylo mi ctí být tam s vámi. Evík