210 likes | 333 Views
CATEDRAL EVREUX, NORMANDIA. PINTURA GÒTICA ANTERIOR AL SEGLE XV.
E N D
PINTURA GÒTICA ANTERIOR AL SEGLE XV La pintura gòtica al substituir els murs per amplis ventanals determina la reducció de l’espai per a la pintura mural, al mateix temps que l’escultura i l’altura de les voltes de creuería dificulten que siguen utilitzades per aquest fi aun que de vegades es pinten. A Itàlia les estructures del temples gòtics van utilitzar, àmpliament, la pintura mural,mentre que a la resta de Europa es a imposar la pintura sobre taula, generalment de retaules, que es disposaven sobre altars, adossats a la paret, aunque podien aun que pot estar aïllat quan s'estima convenient. El retaule es desenvolupa a mesura que evoluciona el gòtic i de les taules es pasa al tríptic, format per tres taules, i al políptic, format per moltes taules, les laterals movibles per a tancar el conjunt. Al segle XIV es imposa el gran retable, rígid, amb múltiples taules. Aquest s’organitza en un cos inferior, de menor altura, que és blanc o perdre-la, distribuint-se el conjunt horitzontalment en cossos i verticalment en carrers, separades generalment per altres més estretes (entrecarrers). El carrer central, mes ampli sobreïx del conjunt amb l’espiga i tot es rodeja amb una faixa estreta, generalment obliqua respecte al plànol del retable. Te motius decoratius i escuts, que es el guardapols.
La tècnica utilitzada es el temple,en la que s’utilitza l’ou com a aglutinant de colors o cola obtinguda dels ossos d’animals. Al segle XV amb la pintura flamenca, es quan es difon la tècnica de l’oli, es a dir utilitzant l’oli com a aglutinant en l’evolució de la pintura gòtica distingeixen quatre fases: • L’estil gòtic-lineal o franc-gòtic. • L’italo-gòtic o trecentista. • L’internacional. • El flamenc.
ESTIL GÒTIC-LINEAL O FRANCO-GÒTIC • Va escomençar al segle XIII i continua fins al segle XIV, i continua existint despés de l’arribada de l’estil trecentista. Es caracteritza per l’importància que es dona a les línies del dibuix, que limiten superfícies coloretjades de viu cromatisme, en el qual interesa més la luminositat del color plaque la valoració tonal . Predominen els temes del naturalime simple. Es desitja fer un art amable que atraiga al contemplador per l´hermosura del dibuix y la suavitat del color. La pintura francesa, en aquesta etapa, es troba representada per vidrieres i miniatures. A Espanya les formes del gòtic linial es funden amb les de un renovat bizantinisme que arriba per Itàlia al 1204 . Es pot distingir tres tipus de pintures: • Pintures murals . • Pintures sobre taula . • Miniatures .
ESTIL ITALIO-GÒTIC • Gràcies a la influència bizantina es va creant l’estil italio-gòtic al llarg del segle XIII(Ducento) a les escoles de Siena i Florencia on destaca l‘estudi de la profunditat, els estudis d’ anatomia ,reperesentació d’estats anímics i la llum.D’altra part el desenvolupament de la religiositat francisca determina més la representació del sentiment per atraure al espectador.DestacaPisano amb la realizació de Cristo molt estilizat.Torritti amb el mosaic de la Coronació de la Vere a Santa Maria la Mayor(Roma).Cimabue( mestre de Giotto) amb retrate de San Francisco a Assís i dos versions de La Verge amb el xiquet de inspiració bizantina. • El gran mestre de la escola florentina és Giotto amb el domini de la representació espacial ,anatomia,expresió anímica,la llum,se inspira en lo natural y amb ell es trenca l’estilizació bizantina i exalta la figura humana.Realitza obres a la capella Scrovengi a Padua(el Juici Final, alegorias de la Verge), en la església florentina de Santa Croce. • Disciples de Giotto són Gaddi, Orcagna, Traini. • L’ obra més famosa de l’ escola sienesa és La Maestà de la catedral de Siena. • El pintor més important de l’escola sienesa és Martini ,amb la Madona del Gran Palau Comunal de Siena;La Anunciació (Galeria Uffizzi). • Altres pintors destacats són les germans Lorenzetti amb les alegories del Bien i el Mal (Palau Comunal de Siena).
A Espanya destaca a l’escola catalana Ferrer Bassaamb les pinturesmurals de la capella de SantMique al Monesti de Pedralbes.Elmésimportantd’aquestaescolaésRamonDestorrentsamb Santa Ana del retaule de laAlmudaina de Palma.A esta época també destaquen elsgermans Jaime i Pedro Serra amb el retaule “La Venida del Espiritu Santo”(Seu de Manresa).Al Regne de Castella destaca el retaule de Don Sancho de Rojas(M.Prado).A Andalucia les puntuesmurals de la Coronació de la Verge a Santa Maria (Arcos de la Frontera, Cadiz) i les realitzades per un artista cirstianà a L’Alhambra de Granada ambescenes de lluites de caballerscristians i mors.
Estil internacional • Es crea al centre d’Europa com a conseqüència de la fusió de les formes i estètica del gòtic linieal amb el avanços tècnics de la pintura trecentista(italo-gòtic) . Es ticcaracteriritza per la valoració de l’anegdòtic i expresiu ,la estilització de le figures i l’afició a la línea curva (plegats abundants i sinuosos i moviment) la tendència a introduir detalls naturalistes però amb caràcter simbòlic(tècnica minuciosa i detallista) .Són importants les corts dels ducs de Berry i Borgonya (miniaturistes ja que suposen el fundament de la pintura flamenca. Miniaturistes :Jacquemart de Hesdin i Paul de Limbourg amb les ``Grands Hores´´ i les `` Molt Riques Hores del duc de Berry.En la cort de Borgonya destaquen pintors de taula Beaumetz ,Broederlam,Bellechose que van establèixer relació amb els primer pintors flamencs.A Alemanya destaca el tríptic de la Adoració dels Reis a la catedral de Colonia . A l’escola de Praga destaca el mestre del jardí des Paradís.
A Espayal’estil internacional ésdesenvolupasobretot a la Corona d’Aragó.Artistescom Lorenzo Zaragoza autor del retaule de Xèricadedicat a la Vergeamb el Xiquet va ser repetit per Pedro Nicolau en el retaule de Sarrión(Teruel).Altre autor va ser Marzal de Saz amb el retaule de San Jorge(actualment al Museu Victoria i Albert a Londres). • A l’escola catalana destaca Luis Borrassàamb el retaule de Santa Clara al Museu de Vic i Bernard Martorellamb el retaule de San Jorge. • A Castella destaca el retaule de la Bañeza de NicolasFrances (M.Prado.) ,elsgermansDelliambpintures a la volta de la catedral vella de Salamanca i el mestre de Siguenzaamb el retaule de San Juan Bautista i Santa Catalian(M.Prado).
Estil flamenc • A final del primer quart del segle XV s’inicia l’estil flamenc, que sorgeix de les formes de l’estil internacional del mestres que van treballar a les corts del ducs de Berry i de Borgonya . • La principal aportació tècnica d’aquesta escola és l' utilització de l’oli com a aglutinant dels colors . La tècnica a l’oli dona major vivesa i enriquiment de la gamma cromàtica ja que els colors adquireixen major brillantor i mitjançant la superposició de dos o més colors (veladura) s’obté per transparència una major variabilitat en els tons i la consecució de colors composts. Per altra part , aquesta tècnica permiteix tractar els temes amb extraordinària minuciositat,atendent al detall fins als extrems inverosímils. Acimateix ,en les obres flamenques s' evidència l' interès per tot ,pues es pinta amb la mateixa precisió i mesura un tret humà , animal , planta u objecte. D’aquesta manera el pintor flamenc reflecteix fielment l’ambient que el rodeja, però dota a aquest realisme de un cert caràcter simbòlic a la que contribueix el significat dels colors utilitzats i les objectes secundaries representats. • Els germans Hubeto i Jan Van Eyck son considerats com els creadors de l’ escola flamenca; obres com el Poliptic L’ Adoració del Corder Mistic (Església de san Bavón a Gante).Jan Van Eyck va ser el pintor oficial de Felipe el Bueno, destaquen obres com el retrate del Matrimoni Arnofini (National Gallery.Londres), las Virgenes del canceller Rolin(M.Louvre) • .
El mestre Flemalle realitzà els tríptics de L’ Anunciació y de la Trinitat, les taules de Santa Barbara, Els desposoris de la Verge(M.Prado). • Van derWeyden és el pintor flamec que més influència ha tingut com creador de composicions, sobretot de temes patètics y marians.La seua obra mestra és El Descendimiento(M.Prado) on estableix un paralelisme entre la vida de Cristo i la Verge i també a la Piedad(M.Prado). • De la mateixa época tenim a pintors com Bouts amb un estil de allargament de figures,obres com la Santa Cena o la Justicia del Emperador. • A l‘ últim terci del segle XV o principis del XVI tenim pintors com Memling,amb pintures de Verges amb Xiquet de gran suavitat i delicadesa, L’ Adoració dels Mags(M.PRADO). Van der Goes realitza unes de les més belles obres de l’ art flamenc. El tríptic Portinari(G.Uffizi) cuya taula central es dedica a L’ Adoració dels Pastors, altres obres son l’ Adoració dels Reis i La Morte de la Verge(Brujas). Altre pintor Gerardo de San Juan amb la nativitat(NationaGallery)destaca per les sorprenents efectes lumínics i la originalitat de les composicions. • Però el pintor més original de l’ art flamenc és Jeronimo Van Aeken , el Bosco, cuya finalitat moralitzane fa les més extranyes composicions,amb mostruers ,figures fantàstiques entremesclats amb figures humanes .Obres com Las Tentaciones de Sant Antoni(Lisboa), el Jardin de las Delicias(M.Prado) la mesa de los SietepecadosCapitales(M:Prado) cautivan por l’ insòlit i en algunes per els trets d’humor.
A Espanya la pintura hispano-flameca té un gran desenvolupamentamb múltiples mestresconeguts y motisimes obres anònimes.Autorscom Jaume Huguet,Jacomart que fa el retaule de Catí,Rexach que realitza el retaule de –san Martí de la Catedral de Segorbe.Bartolomé Bermejo realitza la obra del Santo Domingo de Silos(M.Prado) y la Pietat de Desplà(Catedral de Barcelona) .Fernando Gallego detaca la seua obra el retaule de San Ildefonso de la catedral de Zamora y la Piedad(M.Prado),así com las constelacions de l’univesritá de salamanca