100 likes | 468 Views
LIIGITEKE. Ivi Rammul. Liik on:. looduslik organismirühm, kelle isendid v õivad omavahel vabalt ristuda ning kellel on oma levila. Igal liigil on oma, teistest liikidest erinev gen o fond. Liigiteke on. omaette genofondiga organismirühma kujunemine ja püsimajäämine looduskeskkonnas.
E N D
LIIGITEKE Ivi Rammul
Liik on: looduslik organismirühm, kelle isendid võivad omavahel vabalt ristuda ning kellel on oma levila. Igal liigil on oma, teistest liikidest erinev genofond.
Liigiteke on • omaette genofondiga organismirühma kujunemine ja püsimajäämine looduskeskkonnas. • Iseseisva genofondi tagamiseks peab välja kujunema mingi isolatsioonimehhanism
BIOLOOGILINE ISOLATSIOON ehkRISTUMISBARJÄÄR • Ristumist võib takistada: • erinev paljunemisperiood ( aeg, taimedel eri tolmnemisaeg) • käitumine paaritumisperioodil (pulmatantsud, kutsehüüd, lõhnaained) • Erisugused suguelundid (ka õieehituse erinevused) • Sugurakkude biokeemiline sobimatus • Hübriidide eluvõimetus (viljatus, alakohasus, seda sageli taimedel)
Liikidevahelised järeltulijad on hübriidid.Tavaliselt hübriidid hukkuvad või jäävad viljatuks, mis tuleneb vanemate geneetilisest sobimatusest. Muul on hobuse ja eesli järglane (isane muul on viljatu)
GEOGRAAFILINE ISOLATSIOON Paljudel liikidel takistab ristumist ruumiline eraldatus. Erinevate liikide levilad on üksteisest eraldatud suure vahemaaga või ökoloogiliste tõketega (veekogud, mäed, kõrbed vms.) Tõenäoliselt on Galapagose saarestiku vindi- ja kilpkonnaliigid tekkinud Lõuna - Ameerika mandrilt saarestikku sattunud üksikute isendite paljunemisel ja kohastumisel kohalike tingimustega.
Isolatsiooni sattunud väikese organismirühma genofond erineb enamasti lähteliigi genofondist. • ei sisalda kõiki liigiomaseid alleele • erineda võib ka geneetiline struktuur (geneetiline struktuur on eri alleelide ja genotüüpide arvuline suhe) geenitriiv Eraldusse sattunud organismirühma genofond peab võimaldama kohastumist uute elutingimustega. Uutes elutingimustes osutuvad edukamateks isendid, kellel on geenid nendele tingimustele vastavate tunnuste kujunemiseks. Nemad hakkavad andma rohkem järglasi ning seega muutub kogu rühma geneetiline struktuur.
Liigitekke peamisteks teguriteks on: • mutatsioonid • geenitriiv • looduslik valik • Uue liigi püsimajäämise eeldusteks on: • arvukuse tõus • levila laienemine • ristumisbarjääri teke • geograafiline eraldatus Ainult mõned liigist eraldunud populatsioonirühmad suudavad uutes tingimustes püsima jääda ja paljuneda - nendest kujunevad aja jooksul uued populatsioonid või liigid.
Liigitekke viisid: • GEOGRAAFILINE ehk ERIMAINE Määravaks saavad muutused isolaadi genofondis. Väiksearvulises populatsioonis sageneb ristumine sugulasisendite vahel, mis kiirendab teatud tüüpi mutatsioone ning nende avaldumist. Vajalik soosing loodusliku valiku poolt ja uus liik on tekkinud kui on ka oma ökonišš (populatsiooni püsimiseks vajalike ökoloogiliste tegurite olemasolu).
SÜMPATRILINE ehk SAMAMAINE Liigi teke ühise levila piires kui levila on ökoloogiliselt liigendatud (n: vahelduvad niit ja mets) Esineb rohkem taimeriigis (n: polüploidsus mis on võimalik ka üksikisendi geenmutatsiooni tagajärjel)