130 likes | 252 Views
AZ ÓKORI HELLÁSZ. Olümposz. Zeusz Hermész Pallasz Athéné. Kereskedelem Tudomány és bölcsesség Főisten. Árész Aphrodité Poszeidón Tengeristen Hadisten Szépség és szerelem istene. Olümpia.
E N D
Zeusz Hermész Pallasz Athéné Kereskedelem Tudomány és bölcsesség Főisten
Árész Aphrodité Poszeidón Tengeristen Hadisten Szépség és szerelem istene
Az első napon nagyszabású trombitás bevonulás és eskütétel vezette fel a játékokat. A sportolók megfogadták, hogy tisztességesen versenyeznek, a bírák pedig, hogy mindent megtesznek e tisztességért, különösképp’, hogy nem fogadnak el ajándékot.
A második napon rendezték a pentathlont, a fogathajtást és ekkor tisztelegtek Pelposz király – a Peloponnésszosz – félsziget névadója, egyes források szerint az olümpiai játékok megalapítója – és Achilleus előtt – más források ugyanis az ő nevéhez fűzik e versengés létrehozását. • A pentatlon volt a legösszetettebb versenyszám, amely futásból, távolugrásból, diszkoszvetésből, gerelyhajításból és birkózásból állt.
A harmadik nap ököráldozattal kezdődött, majd ezen a napon zajlott a fiúgyermekek versenye. Az ókorban ugyanis máshogy ítélték meg a gyermeklétet. A fiatal uralkodóktól az ifjú sportolókig természetesnek vették a szellem és test fölényét. Egyik sem függhetett életkortól.
A sportszerető nézők a negyedik napban lelték legnagyobb örömüket: ekkor zajlott a legtöbb verseny. Az ókori olimpiák klasszikus versenyszámai a következők voltak: birkózás, ökölvívás, pankráció – ahol mindössze az ellenfél szemét volt tilos kinyomni -, a futás és a fegyveres futás. • Az ötödik nap a teljes áhítat jegyében telt el: lakoma és ismételt áldozathozatal.
Aki pedig elsőként ért célba a sztadionban vagy épp talpon maradt ellenfelével szemben, az a játékok hatodik, záró napján olajágat, kótinosz-t kapott és egy márványszobrot Olümpiában. Nevén és győzelmének dátumán túl szülőföldjét is feltüntették az emlékműven, így a győzelem olimpikonnak és hazájának egyformán hozott dicsőséget. De csak a legjobbaknak. Az ókori olimpiákon ugyanis ismeretlen volt a dobogó fogalma: csak az első helyezettet értékelték.