630 likes | 771 Views
Přeprava nebezpečného zboží. Úvod. Tématické okruhy Nebezpečné vlastnosti věcí - definice fyzikální a chemické vlastnosti nebezpečných látek a přípravků obecné základy toxikologie. právní předpisy nakládání s NCHLP - zákon č. 157/98 Sb.
E N D
Úvod Tématické okruhy • Nebezpečné vlastnosti věcí - definice • fyzikální a chemické vlastnosti nebezpečných látek a přípravků • obecné základy toxikologie
právní předpisy nakládání s NCHLP - zákon č. 157/98 Sb. přeprava NZ - ADR, RID, zákon č. 111/94 Sb., o silniční dopravě odpadové hospodářství - zákon č. 185/01 Sb. Definice
Nebezpečné zboží je zboží, které má jednu nebo více nebezpečných vlastností.
Nebezpečné látky a přípravky jsou látky a a přípravky, které vykazují jednu nebo více nebezpečných vlastností a pro tyto vlastnosti jsou klasifikovány za podmínek stanovených tímto zákonem jako: Nebezpečné vlastnosti - zákon č. 157/98 Sb.
výbušné oxidující extrémně hořlavé vysoce hořlavé hořlavé
vysoce toxické toxické zdraví škodlivé
žíravé dráždivé senzibilizující
karcinogenní mutagenní toxické pro reprodukci
výbušnost plynné skupenství hořlavost samozápalnost vyvíjení zápalného plynu při styku s vodou Nebezpečné vlastnosti - ADR (RID)
vznětlivost organický peroxid jedovatost schopnost vzbudit odpor nebo vyvolat nákazu radioaktivita
žíravost jiná nebezpečná vlastnost
Nebezpečný odpad je odpad, který má jednu nebo více nebezpečných vlastností uvedených v příloze č.2 zákona. Nebezpečné vlastnosti - zákon č. 185/01 Sb.
H1 výbušnost H2 oxidační schopnost H3-A vysoká hořlavost H3-B hořlavost H4 dráždivost H5 škodlivost zdraví
H6 toxicita H7 karcinogenita H8 žíravost H9 infekčnost H 10 teratogenita H11 mutagenita
H12 schopnost uvolňovat vysoce toxické nebo toxické plyny ve styku s vodou, vzduchem nebo kyselinami H13 schopnost uvolňovat nebezpečné látky do životního prostředí H14 ekotoxicita
Jsou důležité pro chování látky v životním prostředí. Nejdůležitějšími jsou teplo a teplota hustota rozpustnost výbušné koncentrace Fyzikální vlastnosti
Teplo je forma přenosu energie při vzájemném styku soustav s různou teplotou Jednotka JOULE (J) Teplo a teplota
je termodynamická stavová veličina. Celsiovská teplota vyjadřuje stav soustavy teplotním rozdílem mezi soustavou a místem s teplotou 0°C Teplota
je teplota, při níž tuhá látka přechází v kapalinu a naopak a tlak syté páry nad kapalnou a tuhou fází je stejný. Teplota tání (tuhnutí)
je teplota, při níž se kapalná látka mění v páru a tlak syté páry nad kapalinou je roven vnějšímu tlaku. Teplota varu
je teplota, při níž se tuhá látka mění na plynnou a tlak syté páry nad tuhou látkou je roven vnějšímu tlaku. Teplota sublimace
je nejnižší teplota, při níž hořlavá látka vyvine tolik hořlavých par, že tyto páry ve směsi se vzduchem při přiblížení přesně definovaného otevřeného plamínku krátce vzplanou, ale dále nehoří. Teplota vzplanutí
je nejnižší teplota hořlavé látky, při níž se tvoří tolik hořlavých par, že tyto páry se při přiblížení otevřeného plamínku vznítí a trvale hoří. Teplota hoření
je nejnižší teplota horkého vzduchu, při níž se hořlavý plyn nebo pára ve směsi se vzduchem vznítí následkem styku s tímto horkým vzduchem, tedy bez iniciace plamenem. Teplota vznícení
je hmotnost látky jednotkového objemu definovaná vztahem ρ = m.V-1 [kg.m-3] Hustota je závislá na teplotě a tlaku Hustota
vztažená na vzduch nebo vodu je poměrové číslo udávající hustotu vztaženou na příslušné prostředí za stejných podmínek. Relativní hustota
udává množství tuhé látky, které se rozpustí v daném množství rozpouštědla za daných podmínek. Roztoky homogenní (pravé) heterogenní (suspenze, emulze a koloidní gely) Rozpustnost
Dolní mez výbušnosti Horní mez výbušnosti Výbušné koncentrace plynů a par
schopnost atomového jádra rozpadat se za emise záření (dva protony, dva neutrony) (elektron nebo pozitron) (foton) Radioaktivita
reaktivita látek samovznětlivost oxidace, redukce (hoření) reakce látek a s vodou kyselost a zásaditost Chemické vlastnosti
charakterizuje míru schopnosti látek reagovat s látkami jinými za tvorby dalších sloučenin. Měřítkem reaktivity je taktéž rychlost reakce. Reaktivita látek
podmínka - kumulace tepla Iniciace reakce se vzdušným kyslíkem polymerizační schopnost schopnost adsorbovat vzdušný kyslík bioreaktivita Samovznětlivost
Oxidace - odevzdávání elektronů (zvyšování kladného mocenství) Redukce - přijímání elektronů Hoření - oxidačně redukční reakce doprovázená světelným a tepelným zářením a uvolňováním tepla Oxidace, redukce (hoření)
reakce nebezpečné alkalické kovy slitiny Mg, Al, Ti některé soli (např. dusičnany) silné anorganické kyseliny Reakce látek s vodou
charakterizuje obsah disociovaných vodíkových kationtů nebo hydroxoniových aniontů Míra kyselosti pH = - log aH+ čistá voda při 25°C má aktivitu H+ = 10-7 mol-1, tedy pH = 7 zásady pH > 7, kyseliny pH < 7 Kyselost a zásaditost
OBECNÁ TOXIKOLOGIE Toxikologie - nauka o škodlivých účincích látek na živé organismy a ekosystémy. Obecná toxikologie Experimentání toxikologie Klinická toxikologie Speciální toxikologie Ekotoxikologie
ŠKODLIVINY Chemická škodlivina - látka schopná zapříčinit poškození zdraví Cizorodé látky - xenobiotika
Působení látek Účinek - biologická změna vyvolaná nebo souvisící s působením škodliviny Expozice - proces vystavení organismu účinkům škodliviny Nebezpečnost škodliviny - potenciální schopnost vyvolat poškození Riziko - pravděpodobnost poškození
Škodliviny s místním účinkem dráždivé žíravé
Škodliviny s celkovým účinkem vyvolávají poškození poté, co proniknou do krve (systémová toxicita)
Otrava (intoxikace) Příznak - symptom Skupina příznaků - syndrom Akutní otrava - jednorázová expozice s klinickými příznaky Chronická otrava - dlouhodobá expozice Subchronická otrava - několikrát opakovaná expozice
Toxicita Míra závažnosti škodlivého působení. Střední smrtelná dávka (dosis letalis) LD50 - množství škodliviny, která způsobí úhyn 50% pokusných zvířat ve standardní skupině Střední smrtelná koncentrace (concentracio letalis) LC50 - koncentrace škodliviny, která způsobí úhyn 50% pokusných zvířat po 4 hodinové inhalaci
Škodliviny s pozdními účinky účinek se projeví • s velkým zpožděním, • po velmi dlouhé expozici, • po skončení expozice a vyloučení látky z organismu, • u následující generace (mutageny, karcinogeny, teratogeny, alergeny)
Mutageny látky schopné vyvolat změnu dědičných vlastností, genetického materiálu buňky Mutace • genové • chromozomové • genomové
Karcinogeny Látky, které mohou vyvolat zhoubné bujení tkání genetická teorie karcinogeneze bezpečnostní limity - tzv. referenční riziko 10-5 - zvýšení počtu případů nádorového onemocnění v důsledku příjmu škodliviny po celý život (70 roků) o 1 případ na 100 000 obyvatel • prokázané chemické karcinogeny podezřelé chemické karcinogeny
Škodliviny s reprodukční a vývojovou toxicitou Škodliviny, jejichž expozice před početím (u kteréhokoliv z rodičů), během prenatálního vývoje nebo po narození, až do doby pohlavní zralosti může mít za následek prenatální nebo časné postnatální úmrtí, výskyt strukturálních odchylek nebo funkční defekty Embryotoxické látky teratogeny