150 likes | 241 Views
Slovensko - Prešov. 11. – 18.5.2013. 11.5.2013 cesta do Prešova. Cesta byla dlouhá, předlouhá. Mikrobusem z Jinec do Prahy, z Prahy do Prešova autobusem od Student Agency , a po dlouhých dvanácti hodinách jsme konečně na místě.
E N D
Slovensko - Prešov 11. – 18.5.2013
11.5.2013 cesta do Prešova Cesta byla dlouhá, předlouhá. Mikrobusem z Jinec do Prahy, z Prahy do Prešova autobusem od Student Agency , a po dlouhých dvanácti hodinách jsme konečně na místě. V penzionu Atrium jsme dostali přidělený pokoj, a to by jsme nebyli my, abychom je nešli hned prozkoumat jeden po druhém.
Sobota Po dobré večeři a ještě lepším dezertu jsme šli projít po náměstí, bez průvodce, hezky na vlastní pěst. Cíl cesty : stánek se zmrzlinou.
12.5.2013- Prešov neděle dopoledne Dnes jsme si trochu přispali, jelikož první plán začal až v 10:00 - a sice prohlídka města s průvodcem. Podívali jsme se ke dvěma kostelům - kostelu sv. Mikuláše , který je římskokatolický a ke kostelu Evangelistů. Viděli jsme 49. rovnoběžku, která Prešovem prochází, nějaké sochy a sousoší, dozvěděli jsme se také o historii různých míst a budov. Potom jsme se vydali na nákup do Tesca. Nakoupili jsme nějaké dobroty a vyrazili do hotelu na oběd.
Neděle – odpoledne Po dobrém obědě jsme se vydali na Kalvárii, která se nachází nedaleko penzionu. Je to trasa vedoucí ke kostelu, lemovaná kapličkami. Z vršku od kostela byl krásný výhled na město. Pak už to vypadalo na déšť, tak jsme se vydali zpět do Atria. A opravdu – vyklubala se z toho lehká přeháňka. Po návratu také proběhlo první stěhování – kluci z pokoje A se přestěhovali dolů místo paní učitelek ( F ). Všem na patře spadnul hřebínek : teď už byl přísnější dozor. Tak všichni vyčkávali na čas večeře. Když jsme se dočkali, polovina lidí nedojedla, protože mnozí klasickou slovenskou kuchyni neznáme. Dezert ale stál za to, ten dojedl snad každý.
Pondělí dopoledne Dnes jsme vstávali časně – již v 6:45 . Po snídani jsme šli na autobusovou zastávku a jeli jsme do ZŠ Sibírská (Sibiřská). Tam jsme zavítali do učebny výtvarné výchovy. Sledovali jsme, jak pracovala 7. a 5. třída. Pak jsme si také něco vyrobili. Za asistence slovenské paní učitelky - košíček z krabice od mléka . Ani naše paní učitelky nezůstaly nečinné – spolu s žákyněmi 9.ročníku vyráběly kytičky z korálků. Pak jsem se na škole rozloučili a autobusem odjeli zpět do Atria, abychom se připravili na odpolední program.
pondělí-odpoledne Odpoledne jsme šli do Solivaru. Prohlídka tam byla hezká. Solivar se skládal ze tří budov. V první budově se těžila solanka, která stekla do druhé budovy, kde se čistila. Čistá stékala do třetí budovy, kde se vyvářela v sůl. Dříve se také skladovala v další budově, ve čtvrté, která ale vyhořela.
Úterý 14.5. dopoledne Dnes jsme se vydali na ZŠ Ĺubotice. Tam pro nás připravili tři stanoviště, a na každém jsme si něco vyrobili (nebo uvařili). V jedné třídě – kuchyňce – jsme si upekli muffiny. V další třídě jsme si vyrobili stromečky štěstí z korálků a drátku. V další třídě jsme si vyrobili obal na CD z obrázku z kalendáře a berušku z kamínků a barev. My jsme je na oplátku naučili přívěsek z korálků. Bylo to krásné dopoledne.
Úterý – odpoledne Odpoledne bylo snad ještě lepší. Vydali jsme se do Velkého Šariša, rodiště paní učitelky Dujčákové. Navštívili jsme jejího bratra, švagrovou a maminku v jejich domku. Prohlédli jsme si také Velký Šariš. Zpět jsme se vydali pěšky – ušli jsme asi osm kilometrů, k autobusové zastávce, odtamtud už jsme jeli autobusem. Tak či tak, byl to moc pěkný výlet. Po návratu do penzionu jsme šli do jednoho pokoje a fandili jsme v hokeji. Po dlouhém fandění jsme nakonec vyhráli 7:0.
Středa 15.5. LEVOČA SPIŠSKÝ HRAD Dnes jsme si udělali celodenní výlet. Podívali jsme se do města Levoča a prošli si jeho historické centrum – za zmínku stojí kostel sv.Jakuba, ve kterém je nejkrásnější a největší dřevěný oltář (měří 16m). Potom jsme přejeli k místu, kde pramení minerální prameny, na vrchu s názvem Sivá brada. Našemu výletu dominovala zastávka na Spišském hradě – nebo spíš jeho zřícenině. Prošli jsme si areál s průvodkyní. Po tomto výletu jsme se vydali zpět do Atria, všichni s krásnými zážitky, opáleni (bylo krásně slunečno) a správně unaveni.
Čtvrtek – dopoledne 16.5. Dnes jsme se vydali na Střední průmyslovou školu dřevařskou. Zde jsme si prohlédli dílny a mnoho pěkných prací, které tamní žáci již vytvořili .Zbylý čas jsme strávili v tělocvičně, kde jsme si zahráli vybíjenou. Pak jsme se celí uřícení z horka a ze hry vydali zpět do penzionu na oběd, abychom se připravili na odpolední výlet na další školu.
Čtvrtek-odpoledne Po obědě jsme jeli na ZŠ do Fintic. Podívali jsme se, jaké zájmové kroužky tam provozují, a sice pletení a novinaření. Zrovna v této době nacvičovali i divadlo pro zahraniční návštěvníky. Někteří jsme pak zůstali na pletacím kroužku a sami si pletení zkusili. Jiní se vydali na prohlídku areálu školy – díky pěknému počasí byl ještě krásnější. Na této škole mají totiž moc pěknou zahradu. Pak jsme ale jeli zpět do Atria a fandili jsme Čechům v hokeji. ČEŠI DO TOHO! Bohužel to nějak nevyšlo a prohráli jsme. Večer nás navštívily dívky ze speciální internátní školy pro neslyšící. Pro mnohé z nás to byla velice zajímavá zkušenost.
Čtvrtek večer Po večeři jsme se vydali na poslední obhlídku města. Nejprve jsme prošli náměstí a pak jsme se šli k pravoslavnému kostelu. Na zpáteční cestě do penzionu jsme si koupili zmrzlinu a za chvíli za námi přišly na návštěvu dívky ze speciální školy pro neslyšící. Pro mnohé z nás to byla zcela nová zkušenost, protože znakovou řeč neumíme a domluva nebyla opravdu jednoduchá.
Pátek- dopoledne Dnes jsme se vydali na základní školu Mirka Nešpora. Tam jsme se rozdělili do dvou skupin. Té naší byl zadán úkol: vyrobit něco na téma láska. Rozhodli jsme se pro dort s ozdobami ve tvaru srdce. (všem se líbil, jenom nám ne). Pak už jsme se s nimi museli rozloučit a vydat se zpět do Atria.
Pátek odpoledne a večer Na odpoledne byl jen jeden velký úkol – balit. Museli jsme se ale rozloučit s Prešovem, tak jsme se vydali na poslední procházku po náměstí. Po ní nastalo stěhování z pokojů. Pak už byla jen cesta na autobusovém nádraží, a odtamtud opět dlouhá cesta – tentokrát domů….