190 likes | 469 Views
Runa. “Pārdomas par Antuana de Sent Ekziperī grāmatu “Mazais princis””. Darba tēma. Franču rakstnieks Antuans de Sent Ekziperī grāmatā “Mazais princis”, kuru sarakstījis 1946. gadā, stāsta par cilvēkiem, viņu dzīves principiem un dzīves jēgu, par draudzību, pienākumu un mīlestību.
E N D
Runa “Pārdomas par Antuana de Sent Ekziperī grāmatu “Mazais princis””
Darba tēma • Franču rakstnieks Antuans de Sent Ekziperī grāmatā “Mazais princis”, kuru sarakstījis 1946. gadā, stāsta par cilvēkiem, viņu dzīves principiem un dzīves jēgu, par draudzību, pienākumu un mīlestību. • Man patika rakstnieka atziņa: “Īsti mēs redzam ar sirdi. Būtiskais nav acīm saredzams,”, jo tas rosina nevērtēt visu pēc pirmā iespaida, bet censties ieraudzīt SVARĪGO, kas bieži vien prasa iedziļināšanos.
Īss satura pārstāsts • Kādam lidotājam sabojājusies lidmašīna, un viņš, tuksnesī nosēdies, cenšas to salabot. Te uzrodas mazs zēns, kurš lūdz uzzīmēt jēriņu. Zēns daudz jautrā, bet lidotāja jautājumus it kā nedzird, ir jābūt pacietīgam, lai uzzinātu, no kurienes viņš ieradies un ko piedzīvojis. Pamazām noskaidrojas, ka zēns ieradies no kādas mazas planētas, uz kuras kā nezāles aug baobabi, un pēkšņi uzziedējusi ļoti kaprīza un augstprātīga Roze, kura nepārtraukti prasa uzmanību un rūpes un nemāk novērtēt to, kas par viņu gādā, tāpēc Mazais Princis nolemj doties projām. • Viņš nokļūst uz visdažādākajām planētām: Karaļa, Biznesmeņa, Pētnieka, Dzērāja un Laternu Iededzinātāja, līdz sasniedz Zemi, kur piedzīvo vilšanos, jo uzzina, ka tādu puķu, kā viņa Roze, patiesībā ir daudz. Mazais princis sastop Lapsiņu, kura iemāca, kas ir draudzība un ko nozīmē “pieradināt”. Man palikusi prātā atziņa: “Mēs esam atbildīgi par tiem, ko pieradinām”. Svarīga nozīme šjā darbā ir katram tā tēlam.
Galveno varoņu īss raksturojums ( ārējais izskats, rakstura īpašības, patika/ nepatika) • Interesants tēls pasakā ir Mazais princis “pavisam mazs puisēns, kas nelikās nedz nomaldījies, nedz noguris”, kurš “apbēra mani ar jautājumiem, bet nekad nelikās dzirdam manējos”.Kopā ar šo zēnu es iepazīstu dažādus cilvēku tipus, paviesodamies viņu planētās. Karalis grib, lai viņam pakļaujas un godina, bet viņš arī apzinās, ka slikts ir tas valdnieks “kurš prasa no saviem pavalstniekiem neiespējamo”; Pētnieks, izrādās, pats neko nav izpētījis, bet par saviem darbiem uzdod tos, kurus paveikuši citi. Bezjēdzīga ir dzērāja dzīve, jo viņš “dzer tāpēc, ka viņam ir kauns, bet kauns viņam ir tāpēc, ka viņš dzer”. Prinča cieņu izpelnās Laternu iededzinātājs, kurš dzīvo, pildīdams pienākumu.
Man patika • Mazais Princis nevienam neuzspiež savu viedokli, bet, lasot šo grāmatu, ir iespējams saprast pašam sevi, apdomāt, kā es vērtēju apkārt notiekošo, kas man dzīvē ir svarīgs. Vai man ir kāds patiess draugs? Ko nozīmē draudzēties? Man patika Lapsiņas sacītais: “Cilvēkiem vairs nav laika neko iepazīt.. Jābūt ļoti pacietīgam.. Tieši tas laiks, ko tu veltīji savai Rozei, padara viņu tik nozīmīgu”.
Atziņas pēc grāmatas izlasīšanas • Izlasījusi šo grāmatu, es sapratu, ka jāmācās ieklausīties, ieskatīties apkārtējos, patiesība nav uzreiz ieraugāma, tā ir jāizjūt: “Īsti mēs redzam tikai ar sirdi. Būtiskais nav acīm saredzams.” Katram ir nepieciešams pienākums, jo tas tevi norūda: “Mēs esma atbildīgi par tiem, ko pieradinām”. Katram ir vajadzīgs draugs, jo viņš tevi iedvesmo un sēj tavā sirdī prieku. Uzticama cilvēka galvenā iezīme ir atbildības sajūta. Bet, ja sirdī iezogas skumjas, der paraudzīties zvaigznēs, jo kādā no tām dzīvo un smejas Mazais Princis, un arī Tev būs zvaigzne, kas smejas. • Es esmu pārliecināta, ka šī ir grāmata, kas katram jāizlasa, jo ikviens tajā atradīs kādu svarīgu atziņu.
Grāmatas vizuālais noformējums • Gramatas ilustrācijas ir paša autora – Antuana de Sent Ekziperī zīmētas. Rakstnieks pastāsta, kā viņa bērnībā pieaugušie ar savu iztēles trūkumu centušies apslēpēt viņa talantu un radījuši sajūtu, ka viņš ir slikts zīmētājs, bet man šķita, ka ilustrācijas ir tik skaistas savā vienkāršībā, ka tās man palīdzēja labāk iztēloties pasakas tēlus un notikumus.