430 likes | 662 Views
Arta si literatura europeana sec.X I X-XX. Romantism. Aparut in Franta, sec.XIX, raspandindu-se apoi in intreaga Europa. Exprima spiritul maselor, a poporului,al aventurilor spre progres, emancipare .
E N D
Aparut in Franta, sec.XIX, raspandindu-se apoi in intreaga Europa. Exprima spiritul maselor, a poporului,al aventurilor spre progres, emancipare. Tema naturii , a ruinelor, si a singuratatii, sunt caracteristice noului curent.Seafirma literaturile nationale.Romantismul s-a definit de la inceput ca o estetica noua.Romanticii propun modelul evului mediu, al Renasterii, reintoarcerea la “gotic”si la stilul trubadurilor.Pasionati de istorie, romanticii proclama diversitatea tarilor si a oamenilor.In Franta romantismul a devenit liberal inainte de 1830 cand a fost rasturnata monarhia absoluta.Romantismul a fost aplicat in literatura,arte plastice.muzica. Exprimarealiberă asentimentelorsitrăirilor,căutareamodeleloreroice in istorie, valorizareaidealurilornaţionalesidemocratice -imaginatie, sensibilitate -Sentimentulnaturii -evadare in trecut -interespentruistorie,folclor, pitoresc -eroiexceptionali, revoltati Reprezentanti:V.Hugo, W.Goethe,M.Eminescu,E.Delacroix(pictura)Fr.Chopin(muzica)
J.W.Goethe (1749-1832)
Frédéric Chopin (1810-1849)
Realismul a apărut în Franţa, în a doua jumătate a secolului al XIX- lea sieste o ideologie estetică, în care se pune accentul pe relaţia dintre artă şi realitate.Una dintre trăsăturile caracteristice ale acestuia este interesul acordat de către scriitori raporturilor dintre om şi mediu, dintre individ şi societate. Elementele unui stil realist pot fi identificate în diferite culturi şi epoci istorice.
Caracteristici *A apărut ca o reacţie împotriva romantismului; *Oglindirea realităţii contemporane, a omului în mediul său social, familia de zi cu zi; *Observaţia, analiza psihologică şi reflecţia morală; *Critică mediul şi individul; Reprezentanti: Honoré de Balzac, Stendhal, GustaveFlaubert, Charles Dickens.
Stendhal, pe numele său adevărat Henri-Marie Beyle (1783-1842)
Naturalismulesteo mişcare literară proeminentă la sfârşitul secolului XIX în Franţa şi în restul Europei. Acestcurentliterarconsidera că mediul socio cultural exercită o influenţă absolut covârşitoare în apariţia şi dezvoltarea personalităţii umane. Principalul susţinător al naturalismului a fost Émile Zola, care a scris un tratat despre subiect ("Le roman experimental") şi a folosit stilul în multele sale romane. Altireprezentanti: Guy de Maupassant, Joris Karl Huysmans ,fraţii Goncourt.
ÉmileZola (1840-1902)
Guy de Maupassant (1850-1893)
Simbolismul este un curent literar aparut in Franta, in a doua jumatate a secolului al XIX-lea , potrivit căreia valoarea fiecărui obiect şi fenomen din lumea înconjurătoare poate fi exprimat şi descifrat cu ajutorul simbolurilor; mod de exprimare, de manifestare propriu acestui curent. Reprezentanti:Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud ,Paul Verlaine, Stuart Merrill, Albert SamainşiJean Moréas.
Paul Verlaine (1844-1896)
Charles Baudelaire (1821-1867)
Impresionismul a aparut la Paris in deceniul 7 al secolului XIX a o artanoua, in care un grup de artisti (pictori, apoisculptorisigravorisi, maitarziu, muzicieni) impartaseautehnicisiabordarisimilare in exprimarearealitatiiasa cum apareaeasimturilorsisensibilitatiilor. Lucrarilepictorilorredauimpresiaartistuluidesprelumeainconjuratoare cu ajutorulculoriisi a luminii create princuloare.Cuvantul “Impresionism” a fostdatacestuicurent artistic de titlultablouluilui Claude Monet – “Impresie-Rasarit de soare”. Reprezentanti: Claude Monet , Alfred Sisley, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, Paul Cezanne, Berthe Morisot, Camille Pissarro.
Oscar-Claude Monet (1840-1926)
Camille Pissarro (1830-1903)
Expresionismul îşi are originea în Germania. Expresionismul este reacţia firească a unui grup de pictori germani la academism şi convenţii estetice rigide, dar şi la autoritarismul celui de-al doilea Reich. Revolta artiştilor a proclamat libertatea creatoare absolută şi primatul expresiei asupra formei. Rezultatul este o artă spectaculoasă din punct de vedere cromatic şi o estetică revoluţionară. Acest stil va depăşi de altfel repede graniţele picturii: va cuprinde în sfera sa şi sculptura, poezia şi muzica. Revolta expresionistă propune o formulă nouă, dar păstrează temele tradiţionale, rareori abordând revendicări politice sau sociale. Este o revoluţie pur estetică, caracterizată de culori ţipătoare, contrastante, de linii frânte şi curbe, de un ritm discontinuu.
Arnold Schoenberg (1874-1951)
Alban Berg (1885-1935)
Denumirea curentului dadaism provine din franţuzescul dadisme ( dada = „căluţ de lemn” în limbajul copiilor). Dadaismul ia naştere în mod oficial la 6 februarie1916. Curent cultural şi artistic nonconformist şi anarhic îndreptat împotriva rutinei în viaţă, gândire şi artă, dezvoltat plenar între 1916 şi 1923 şi înfiinţat în Zürich la 6 februarie1916 de poetul de origine română Tristan Tzara, căruia i s-au alăturat, la început, scriitorii Hugo Ball şi Richard Hülsenbeck şi artistul plastic Hans Arp, apoi pictori ca: românul Marcel Iancu, Francis Picabia, Marcel Duchamp(S.U.A.), Max Ernst, Kurt Schwitters (Germania).
Hugo Ball (1886-1927)
Hans (Jean) Arp (1886-1966)
Suprarealismul este termenul care denumeşte curentul artistic şi literar de avangardă care proclamă o totală libertate de expresie, întemeiat de André Breton (1896 - 1966) şi dezvoltat mai ales în deceniile trei şi patru ale secolului trecut (cu aspecte şi prelungiri ulterioare). Primul care a utilizat termenul într-o accepţie legată de creaţia artistică a fost Guillaume Apollinaire. Suprarealismul crede că adevărul şi arta se află” în realitatea superioară a anumitor forme de asociaţie” bazate pe atotputernicia visului, pe ”jocul dezinteresat al gândirii” eliberate de constrângeri. Reprezentanti: G.Apollinaire, Andre Breton, L. Aragon
Guillaume Apollinaire (1880-1918)
André Breton (1896-1966)
Cubismul este o mişcare artistică de avangardă apărută în Europa la începutul secolului XX. Între anii 1908-1914 are loc în Franţa cea mai importantă revoluţie în istoria picturii, după cea a descoperirii perspectivei în perioada Renaşterii. Iniţiat de francezul Georges Braque şi spaniolul Pablo Picasso, cubismul va dobândi în scurtă vreme numeroşi adepţi. Această direcţie artistică va juca un rol uriaş în transformarea artelor plastice în secolul al XX-lea. Cubismul este consecinţa unor transformări de lungă durată, nu a fost teoretizat prin vreun manifest sau declaraţii programatice. Un prim semn îl constituie tabloul "Domnişoarele din Avignon" (1907) al lui Picasso, în care pentru prima dată un pictor se rupe într-un mod atât de hotărât de tradiţionala artă figurativă şi de modul de reprezentare bazat pe perspectivă.
Georges Braque (1882-1963)
Pablo Picasso (1881-1973)