180 likes | 483 Views
Rehabilitační ošetřování Úvod, historie rehabilitace. Rehabilitace habilitatis = ohebnost, obratnost, zdatnost, schopnost re = zpět, opětovné dosažení nějakého stavu. Rehabilitace - léčebná = kinezioterapie, fyzikální terapie a balneologie, ergoterapie
E N D
Rehabilitační ošetřování Úvod, historie rehabilitace
Rehabilitace habilitatis = ohebnost, obratnost, zdatnost, schopnost re = zpět, opětovné dosažení nějakého stavu Rehabilitace - léčebná = kinezioterapie, fyzikální terapie a balneologie, ergoterapie sociální využití pacientovy funkční kapacity k nezávislosti pracovní pedagogicko- výchovná = přeškolení Rehabilitace je kombinované a koordinované využití lékařských, sociálních, výchovných a pracovních prostředků pro nácvik nebo znovuzískání co možná nejvyššího stupně funkční zdatnosti (WHO) Rehabilitace studuje člověka za zvlášť změněných podmínek jeho zdravotního stavu se zřetelem na jeho kompenzace funkcí a možnosti jeho resocializace. Pro toto studium používá metodik a postupů, jejichž soubor je pro ni specifický. Cíl: v optimálním případě návrat zdraví, tj. stav fyzické, psychické a sociální pohody.
Dějiny léčebné gymnastiky Starověk Čína – kolem r. 1 200 př.n.l. – tance, dechová a relaxační cvičení, masáže, akupunktura, autohypnóza. Dbali na souhru tělesna i duševna Tai- tchi – přesné pohyby v přesném sledu Šenga – určena hlavně starším lidem ,cvičení převážně v sedu a lehu Kong – fu – systém cvičení snad ze 3 tisíciletí př.n.l. Indie – kolem roku 3 000 př.n.l. využití tělesných cvičení jako metody k udržování zdraví = Ajurvéda Rozvinuli základy klimatoterapie 2 tis. Let př.n.l. systém jógy – Jógasutra Egypt – lékaři = kněží, horké a studené koupele, natírání těla mastmi, masáže, jednoduché prvky léčebné gymnastiky
Řecko, Řím – Asklépion = patron lékařů Hippokrates – tvůrce medicíny, doporučoval tělesná cvičení Galénos – nejvýznamnější lékař starověku, fyziologické základy cvičení, zásada přiměřenosti, pokus o formulaci teoretických principů gymnastiky Římané – jiný vztah k pohybu, pojímali jej jako představení, konzumenti kultury Celý starověk vyzdvihoval význam tělesné kultury
Středověk Tělesná krása x ošklivost trpícího člověka Zánik instituce olympijských her v r. 393 Tělesná krása a zdatnost ceněna jen u vyhraněných „profesí“ - rytířský stav, jinak prohlášena za zkaženou, inklinující ke zlu Škola v Salernu 10-11 stol. – středisko vzdělání lékařů Rozvoj lázní – vanové koupele a parní lázně – lazebníci = maséři a ranhojiči Paulus z Aigíny
Arábie – Avicena – Abú-Ali-Ibn-Sína – Kanón medicíny – obsahoval základy medicíny, filosofie, anatomie, fyziologie, farmakologie, patologie, terapie Renesance– oživení antických vzorů tělesné kultury Paracelsus – koupele, doeta, klimatoterapie, přiměřený pohyb, tvůrce vodoléčby Ambroise Paré – chirurg, ortopéd, vojenský lékař – konstruktér ortopedických aparátů, korzetů, dlah pro usnadnění chůze
zdravotní sestra rodina lékař Terapeutický tým psycholog ergoterapeut fyzioterapeut
Léčebná rehabilitace je soubor opatření, který směřuje k : • obnovení poškozených a ztracených funkcí • zlepšení poškozených funkcí • udržení funkce nebo zpomalení regrese • náhradě ztracených a poškozených funkcí
Léčebná rehabilitace Fyzioterapie pohybová léčba, obsahuje léčebnou tělesnou výchovu, léčebné sporty, speciální fyzioterapeutické metodiky Fyzikální terapie elektroléčba, vodoléčba, masáže, mechanoterapie, termoterapie, léčba světlem Ergoterapie pohybová i psychologická léčba zahrnuje hodnocení a testování fyzických i mentálních schopností, řeší soběstačnost, vybavení a práci pacienta s kompenzačními pomůckami, úpravu prostředí
Zdravotní sestra nenahrazuje fyzioterapeuta nebo ergoterapeuta Fyzioterapeut nebo ergoterapeut nenahrazuje zdravotní sestru Spolupráce obou zdravotnických specializací je nutností v komplexní péči o pacienta
Vliv imobility na lidský organismus Imobilita – přechodná nebo trvalá ztráta nebo omezení pohybových schopností vlivem nemoci nebo úrazu Přechodná imobilita Krátkodobá, vynucený stav klidu na lůžku (pooperační nebo horečnatý stav) Dlouhodobá imobilita Příčina komplikací a sekundárních změn (polytrauma, vleklé onemocnění Trvalá imobilita Výpadek motorických funkcí různého rozsahu (pacient zůstává závislý na druhé osobě, stupeň závislosti ovlivňují různé faktory)
Sekundární změny zhoršují funkční stav nemocného, stupeň jeho nezávislosti
Prevence komplikací a sekundárních změn • polohování • pasivní pohyby • dechová gymnastika • aktivní cvičení zdravých částí těla • vertikalizace • péče o kůži a osobní hygiena • péče o vyprazdňování • dietoterapie a pitný režim • psychická a fyzická aktivace