220 likes | 461 Views
Vyrastal si v 50 - tych, 60 - tych , 70-tych alebo 8 0 - tych rokoch ...???. Ako si to vôbec PREŽIL ? ??. 1 . Autá nemali bezpečnostné pásy, opierky hlavy a ŽIADNY airbag. 2 . N a zadn o m sedadle b o lo VESELO , n i e nebezpe čne. 3 .
E N D
Vyrastal si v 50-tych, 60-tych, 70-tychalebo80-tych rokoch...??? Ako si to vôbec PREŽIL ???
1. Autá nemali bezpečnostné pásy, opierky hlavy a ŽIADNY airbag.
2. Na zadnom sedadle bolo VESELO, nie nebezpečne.
3. Detské postieľky a hračky bolifarebné a natreté jedovatými,aleboprinajmenšom pochybnými lakmi.
4. Neexistovaližiadne detské poistky na zásuvkách, dózach s liekmi a chemických čistiacich prostriedkoch.
5. Na bicykli sa jazdilo BEZprilby.
6. Pili sme vodu zo záhradných hadíc a podobných pochybných zdrojov, nie minerálku zo sterilných fliaš.
7. Stavali sme motokáry. A tí z nás, ktorí mali to šťastie, že mali pri dome asfaltovúcestu, skúšali lámaťrýchlostné rekordy... aby potom eventuálne v polovici zistili, že zabudli na brzdu.... ... poniekoľkýchnehodách bol aj tento problém – väčšinou – vyriešený.
8. Von sme mohli ísť len s jednou podmienkou – že budeme do tmy zasa doma.... neexistovali mobilné telefóny... nikto nevedel kde sme a čorobíme ... NEUVERITEĽNÉ !
9. Školskévyučovanieboloibadopoludnia a na obed smeboli doma.
10. Mali sme modriny a odreté kolená, zlámané kosti, a niekedy ajvyrazené zuby, ale nikdy, nikdy nebol kvôli tomu niekto obvinený – a keď došlo k nezhodám a bitkám. NIKTO NEBOL VINNÝ, LEN MY SAMI.
11. Jedli sme samé sladkosti, chlieb s maslom,pili sme nápoje so skutočným cukrom a nikdy sme nemali problémy s nadváhou, pretože sme boli stále VONKU, v POHYBE a AKTÍVNI.
12. Delilo sa nás päťalebo šesť o jednu malinovku ...pili sme z jednéhopohára ...a nikto preto neochorel,alebo nezomrel.
13. Nemali sme Playstations, Nintendo 64, videohry , 99 televíznych kanálov, videá Dolby Surround, počítače mobilné telefóny alebo internet... ...MALI SME KAMARÁTOV
14. Mohli sme von, pešialebo na bicykli, navštíviť kamarátov aj keď bývali niekoľko kilometrovďaleko,zaklopať na dvere,alebo i jednoducho bez zaklopania vojsť do domu a hrať sa s nimi.
15. Áno. Vonku, v tom nebezpečnom svete! A CELKOM SAMI! Akoto len bolo možné? Hrali sme futbal na jednu bránu a keď niekto nevyhral, nemal z toho psychickú traumu a nezboril sa preto svet!
16. Niektorížiaci neboli možno tak dobrí ako iní, a keď zostali sedieť, tak proste opakovali jeden rok. NIKTO nebol preto poslaný k psychiatrom,alebo psychológom. NIKTO nemal dislexiu, problémy s koncentráciou, nikto nebol hyperaktívny ... Proste si len zopakoval jeden rok. KAŽDÝ DOSTAL SVOJUŠANCU.
17. Mali sme voľnosť a čas na hranie, úspechy, neúspechy, úlohy ...A UČILI SME SA S TÝM ŽIŤ
Zostáva nezodpovedaná otázka: Ako sme toto všetko mohli PREŽIŤ? a predovšetkým: Ako sme pritom mohli rozvíjať našuOSOBNOSŤ?
Si tiež z tejto generácie? Fifties... ... pokiaľáno, pošli tento mail všetkýmTvojímrovnako starým kamarátom,tiežTvojím deťom, neteriam, synovcom.... aby videli, ako sme vtedyžili......
možnopovedia, že to bolanuda... ale povedz sám: NEBOLI SME ŠŤASTNÍ???