100 likes | 172 Views
Rătăcită în L umea C ărților. de ANDRADA SABOU. Oh, mamă, merg să mă culc, fiindcă sunt foarte obosită ș i mă dor ochii. Am terminat de citit cartea aceea ,,Comoara din insulă”. - Ț i-a plăcut?. - O da! Chiar foarte mult ! Nu pot să mi-o scot din minte. Dar acum….
E N D
Rătăcită în Lumea Cărților de ANDRADA SABOU
Oh, mamă, merg să mă culc, fiindcă sunt foarte obosită și mă dor ochii. Am terminat de citit cartea aceea,,Comoara din insulă”. - Ți-a plăcut? -O da!Chiar foarte mult! Nu pot să mi-o scot din minte. Dar acum… Casc lung, o pup pe mama, îi spun noapte bună și mă bag în pat. Adorm repede. Visez ceva, nu știu exact ce,și mă trezesc.
Mă trezescîntr-o încăperemică, cu pereți din lemn și paturi etajate. O strig pe mama o dată, de două ori, de trei ori. Nimic. Când mă pregătesc să mai strig o dată, văd apropiindu-se de mine o arătare înaltă, binefăcută ce nu prea semăna cu mama mea.
-Ci…ci…cine ești tu?Unde sunt? Mă ridic în picioare și rămânînlemnită. I-am pus atâtea întrebări, dar nu mi-a răspuns la niciuna. M-am uitat mai bine la figura ei și am exclamat: Nu se poate! Această arătare era exact așa cum mi l-am imaginateu pe…
-Căpitane?!!! -Liniște! Ce intrus mai ești și tu? Gărzi, aruncați-o peste bord! -Ce??? Dar…vai, cred că visez! mi-am spus eu. Eram speriată, CONFUZĂ! Vocea lui era atât de puternică! Îmi doream să nu mi-o fi imaginat chiar așa! Când mâinile lui puternice m-au apucat dur, am început să mă rog. Repetam în șoaptă:E doar un vis și acum mă voi trezi!
Căpitanul se apropia din ce în ce mai repede de bord. Mă temeam că acolo avea să-mi fie sfârșitul. Am strigat brusc: - Vreau să ajung oriunde! Vreau să scap de aici! Căpitanul mi-a dat drumul în apă. Ciudat a fost faptul că nu m-am udat. Mi s-aîndeplinit dorința. Am scăpat. Când am deschis ochii, totul în jurul meu era… negru?! Pământ?!!! Da. Eram pe uscat, înconjurată de întuneric. Mi-am dat seama imediat că mă aflu într-un tunel.
-Nu se poate!!! Acum mă teleportez prin cărți? Înainte mă aflam în ,,Comoara din insulă’’ iar acum în “Tunele”?!!!
Brusc, dorul de casă, dorul de mama m-a cuprins și atunci m-am trezit încamera mea. Un câinedădea cu labuța în mine. -Capi, inimioară, tu ești? Atunci, câinele s-a ridicat în două labuțe și a început să danseze debucurie că l-am recunoscut. Eram fericită că în sfârșit eram ACASĂ. Fără să mă gândesc că fac parte din...din cartea ,,Singur pe lume”. Vitalis veni lângă mine - îl știți, este bătrânul care l-acumpărat pe Remi - și mi-a zis:
-Ce vorbești?! Mama ta este în satul pe care l-am părăsit de multă vreme, iar tatăl tău… Vai de tine! -Paris?! Dar eu vreau să rămân aici cu mama și cu tata! -Ah ! Bine că te-ai trezit! Spală-te, îmbracă-te și pregătește-te că pornim spre Paris!
-Nu din nou!!! Atunci mi-am dat seama că fac parte dintr-o altă carte. - Ajungeeeee!!! ACUM MĂ VOI TREZIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIIII!!! Și așa s-a întâmplat. Am inspectat casa, am mers în camera părinților și i-am pupat pe amândoi. Am simțit că în sfârșit sunt ACASĂ!!!