180 likes | 739 Views
Sydän ja EKG II . Sydämen toimintaa ohjaa yläonttolaskimon vieressä oikeassa eteisessä oleva sinussolmuke. Tästä alkava impulssi kulkeutuu johtoratasolukkoa myöten eteisten yli aiheuttaen niiden supistuksen. . KERTAUSTA: SYDÄMEN TOIMINTA.
E N D
Sydämen toimintaa ohjaa yläonttolaskimon vieressä oikeassa eteisessä oleva sinussolmuke. Tästä alkava impulssi kulkeutuu johtoratasolukkoa myöten eteisten yli aiheuttaen niiden supistuksen. KERTAUSTA: SYDÄMEN TOIMINTA Impulssin levittyä eteisen ja kammion rajapintaan, aktivoituu eteis-kammiosolmuke (aktiopotentiaali viivästyy noin 0,1 s) , josta stimulaatio leviää kammioiden yli Hisin kimppua ja Purkinjen säikeitä myöten. Ärsytysvaihetta (depolarisaatio) seuraa palautuminen (repolarisaatio), jonka jälkeen sydän on valmis uuteen supistukseen. Terveen ihmisen sinusrytmi on n. 60-80 lyöntiä/min.
P –aalto • Syntyy eteislihaksen depolarisaatiovirrasta, joka edeltää eteisten supistusta • PQ-välin • aikana supistumisimpulssi kulkee eteis-kammiokimppua pitkin kammioihin, eikä mikään sydämen osa supistu. • QRS –kompleksi • Syntyy kammioiden depolarisaatiovirrasta, juuri ennen kammioiden supistumista • S-T –välillä • kammiolihas pysyy depolarisoituneena eli supistuneena Kammiodiastole Kammiosystole Kammiosystole • T –aalto • Kammioiden lepojännitteen palautumisen eli repolarisaation aiheuttama poikkeama. • Huom. eteisen matala repolarisaatiopoikkeama ei näy EKG:ssä, koska se peittyy QRS –kompleksin alle.
Koska sähkösignaalien koko/määrä on verrattavissa niiden aktivoimaan kudokseen, kammioiden supistuminen saa aikaan suurimman potentiaaliin. Ja, koska vasen kammio on oikeaa suurempi, QRS –kompleksi kuvaa pääasiassa vasemman kammion supistumista. • Sähkövektori on sydämen syklin summavektori. Koska QRS –kompleksi kuvaa suurinta sydämen aktiivisuutta, sähkövektori voidaan määrittää QRS –kompleksin perusteella • QRS -kompleksin amplitudiin vaikuttavat • sydämen koko (käytännössä vasemman kammion koko), • sähkövirran kulkureitti AV –solmukkeesta kammioihin, • elektrodien sijainti verrattuna sydämen sijaintiin • Raajakytkennöissä LI – LIII • Q -ja S –piikit ovat negatiivisia ja amplitudiltaan pieniä -> niiden sähkövirta kulkee poispäin positiivisesta elektrodista • R –piikki on positiivinen ja amplitudiltaan suurin poikkeama -> sen sähkövirta kulkee kohti positiivista elektrodia QRS -KOMPLEKSI
EKG-käyrä muodostuu (yleensä) 12 eri kytkennän piirtämistä sydämen sähköisen toiminnan merkeistä • Normaalissa EKG:ssa sydäntä tutkitaan raajakytkentöjen avulla frontaalitasossa (edestäpäin) sekä rintakytkentöjen avulla horisontaalitasossa (vaakatasossa). • Raajakytkentöjä (molemmista käsistä ja vasemmasta jalasta jännitettä mittaavia kytkentöjä) on kuusi: I, II, III, aVL, aVR ja aVF. • Rintakytkentöjä on myös kuusi: V1, V2, V3, V4, V5 ja V6. Ne mittaavat jännitettä rintakehän päältä. KERTAUSTA: EKG -KYTKENNÄT
Raajakytkennöillä tutkitaan sydäntä frontaalitasossa eli edestäpäin. • Raajakytkennät sijaitsevat rintakytkentöjä kauempana sydämestä ja katsovat sitä erikseen kunkin raajan suunnasta. • Einthovenin raajakytkennät ovat bipolaarisia: RAAJAKYTKENNÄT
Jos kehomme olisi homogeninen ja pallomainen, mainitut kolme (kytkentöjen LI-LIII) elektrodia muodostaisivat kuva-avaruudessa tasakylkisen kolmion ns. Einthovenin kolmion. • Raajat toimivat mittauksessa sähköjohtimina ja ko. kolmio vastaa elektrodeja olkapäiden ja vatsan tasolla. EINTHOVENIN KOLMIO I-kytkentä + - - II-kytkentä III-kytkentä +
EINTHOVENIN LAKI • Koska raajakytkentöjen välinen kolmio oletetaan tasasivuiseksi kolmioksi -> kun tiedetään kaksi kytkennöistä, voidaan matemaattisesti määrittä kolmas kytkentä • Einthovenin laki: samanaikaisesti mitattujen bipolaaristen kytkentöjen välisten potentiaalien ero tiettynä ajanhetkenä LII:ssa on aina LI:n ja LIII:n potentiaalien summa: LI+LIII=LII aVR = -(LI + LII)/2 aVL = LI - LII/2 aVF = LII - LI/2
Sydämen sähköisillä voimilla on siis suuruus ja suunta, joten ne voidaan käsittää ja esittää vektoreina • Frontaalitasossa voidaan määrittää sydämen sähköinen vektori kytkentöjen I-III perusteella. VEKTORIKARDIOGRAMMI
SYDÄMEN SÄHKÖISEN VEKTORIN PITUUS(MEAN ELECTRICAL MAGNITUDE) • Sydämen depolarisaation jännitteen kulkusuuntaa kuvaa sydämen sähköinen vektori. • Keskimääräinen frontaalitason QRS –vektori saadaan I-, II- ja III –kytkentöjen korkeuksista • Arvio voidaan perustaa pelkästään R –aaltoon, joka on sydämen aktiivisuuden suurimman poikkeaman aiheuttama aalto • Kytkennät piirtävät EKG:hen ylös –tai alaspäin suuntautuvaa poikkeamaa riippuen siitä, tuleeko sydämen sähköinen vektori tietyllä hetkellä niitä kohti vai suuntautuuko se niistä poispäin • Jos vektori suuntautuu kohti positiivista elektrodia, piirtyy positiivinen poikkeama ja jos vektori suuntautuu kohti negatiivista elektrodia, piirtyy negatiivinen poikkeama • ”Mitä suurempi sydän, sitä pidempi vektori”
SYDÄMEN SÄHKÖISEN VEKTORIN SUUNTA(MEAN ELECTRICAL AXIS) • MEA esittää sydämen sijaintia rintakehällä eli se ilmaisee, mihin sydämen kärki osoittaa. • Sydämen anatominen suunta on +55 eli sydämen kärki osoittaa vasempaan kylkeen päin. • Kun sähköinen vektori osoittaa normaalialueen • ulkopuolelle, kyseessä on • akselin poikkeaminen • oikealle tai vasemmalle • Vektorin suuntautumiseen vaikuttavat mm. • painovoima, • asento (esim. seisominen, istuminen, hengitys) • ruumiinrakenne, • ikä ja • kammioiden depolarisaation muutokset tai kammioiden toimintahäiriö
SYDÄMEN SÄHKÖISEN VEKTORIN MÄÄRITTÄMINEN • Koska sydämen anatominen sijainti on siis noin +55 astetta eli sydämen kärki osoittaa hieman vasemmalle alaviistoon, niin II –kytkennän +60 astetta eli kammioiden sähkövektori on lähellä sydämen anatomista sijaintia -> II –kytkennän sähköinen vektori kuvaa sydämen sähkövektorin suuntaa ja kokoa.
VEKTORIKARDIOGRAMMIN MUUTOKSET • Vektorikardiogrammin muutokset kuvastavat sydämen sijainnin ja sähköisen toiminnan muutoksia, koska sydän voidaan ajatella sijoittuvan diagrammin keskiöön • Vektorin suuntaan vaikuttavat mm. • sisäänhengitys • sydän laskeutuu alaspäin, siirtyy taaksepäin ja kääntyy oikealle • syke laskee • uloshengityksen aikana tapahtuu sydämen päinvastainen liikkuminen • Liikkeet vaikuttavat myös R –aallon amplitudiin: jos sydän siirtyy kohti tai poispäin kytkennän II sähköakselista, R:n amplitudi muuttuu
LABORATORIOHARJOITUS • Tutkitaan sydämen rytmiä kahdella eri kytkennällä, kahdessa eri tilanteessa: • L I: RA (-), LA (+), RL (maa) • L III: LA (-), LL (+), RL (maa) • Huom! tarvitaan siis 6 elektrodia: vasen ranne/oikea nilkka 2 kumpaankin ja oikea ranne/vasen nilkka 1 kumpaankin • Kytkennän I johtimet ylempiin elektrodeihin • Segmentti 1:selinmakuulla 20 s • Segmentti 2: istumaan nousun jälkeen, ensin 10 s, sitten kerran sisään/uloshengitys kuuluvasti markkereita varten (ei kuitenkaan voimakkaasti hengittäen), nauhoituksen kokonaisaika 20 s
LINKKEJÄ • http://www.youtube.com/watch?v=nK0_28q6WoM&feature=related • http://www.youtube.com/watch?v=te_SY3MeWys&feature=related • http://www.oamk.fi/~jjauhiai/opetus/fsk/fsk-kertaus.pdf