580 likes | 1.03k Views
Psihološki merski instrumenti in tehnike 1. Psihološki intervju in ocenjevanje vedenja . Literatura. Morrison, J. (1993). The first interview. London: The Guilford Press. Kernberg, O. F. (1986). Severe personality disorders. Psychotherapeutic strategies. London: Yale University Press.
E N D
Psihološki merski instrumenti in tehnike 1 Psihološki intervju in ocenjevanje vedenja
Literatura • Morrison, J. (1993). The first interview. London: The Guilford Press. • Kernberg, O. F. (1986). Severe personality disorders. Psychotherapeutic strategies. London: Yale University Press. • Shultz-Hencke – Psihoterapija 14. (Ur. Katja Dougan) • Lamovec, T. (1991). Spretnosti v medosebnih odnosih. Ljubljana: Center za psihodiagnostična sredstva.
Značilnosti intervjuja • Intervjuji so najpogosteje uporabljena tehnika v klinični praksi. • Z njimi pridobivamo pomembne podatke iz preteklosti in trenutnega stanja klienta, ki so osnova za diagnostično in prognostično oceno, načrt zdravljenja, oceno napredka v terapiji ipd. • Sestavljajo jih bolj ali manj določena vprašanja. Glede na to ločimo: nestrukturirani, polstrukturirani in strukturirani intervju.
Nestrukturirani intervju • Potek in vsebina nestrukturiranega intervjuja sta zelo odvisna od konkretnega ocenjevalca, ki izbira in prilagaja vprašanja klientu in konkretnim vsebinam, ki se pojavljajo. • Prednost: Ob pojavu nenavadnih ali nejasnih vsebin ocenjevalec lahko z dodatnimi vprašanji razišče določen pojav, kar pri strukturirani obliki ni mogoče. Prav tako lahko vprašanja prilagaja značilnostim konkretnega ocenjevanca kar lahko izboljša komunikacijo in sodelovanje. • Slabost: To je nestandardizirana tehnika, rezultati niso primerljivi z nobenimi vnaprej predvidenimi normami. Zato jim mnogi očitajo nezanesljivost in neobjektivnost, saj se ocene, ki so rezultat nestrukturiranega intervjuja lahko zelo razlikujejo pri različnih ocenjevalcih in v različnih časovnih obdobjih. Mohr in Beutler, 2003
Strukturirani intervju • Strukturirani intervju zahteva od ocenjevalca, da sledi jasno in vnaprej določenim temam in vprašanjem. • Odgovori so kvantificirani in vnaprej določeni. • Prednost: Objektivnost in standardiziranost • Slabost: manjša prožnost, omejenost in pogosto preobsežnost.
Polstrukturirani intervju • Vmesna varianta, ki bi odpravljala pomanjkljivosti prvih dveh in združevala dobre strani. • Polstrukturirani intervjuji dopuščajo določeno svobodo in prožnost pri oblikovanju vprašanj in odgovorov. Po drugi strani pa imajo jasno strukturo, ki omogoča standardizacijo in evaluacijo rezultatov.
Učinkovitost psihološkega izpraševanja • Učinkovito psihološko izpraševanje navadno poteka od manj strukturiranih vprašanj k bolj strukturiranim. • Na ta način je preiskovancu omogočeno, da lahko relativno neodvisno in spontano opiše svoje težave in značilnosti, ne da bi zelo usmerjena vprašanja nanj preveč vplivala. • Z bolj usmerjenimi vprašanji pa lahko poudarimo in razjasnimo specifične vidike osebnosti, ki bi drugače lahko ostali zanemarjeni.
Učinkovitost komunikacije • Vrste odgovorov na problemsko situacijo: • Svetovanje in ocenjevanje • Analiziranje in interpretiranje • Podpora • Poizvedovanje in spraševanje • Parafraziranje in razumevanje Lamovec, 1984
Prednosti intervjuja • Intervju nudi pomembne informacije, ki jih ne moremo dobiti na podlagi drugih, bolj strukturiranih metod: • primerjava verbalnih in neverbalnih vidikov (npr. skladnost verbalne vsebine ter vedenja) • izražanje emocij tekom intervjuja, • neposredno odzivanje in vrednotenje pomembnih podatkov, • način podajanja vsebin, • kognitivni stil, • obvladovanje in spoprijemanje s problemi itd.
Intervjuji in check-liste • Preiskava trenutnega stanja (PSE; Wing, Cooper, Sartorius) • Strukturiranikliničniintervju za DSM–IV (SCID; First, Spitzer, Gibbon, & Williams) • Kernbergovstrukturiraniintervju • Check-lista za mentalni status (Schinka) • Diagnostični intervju za DSM-IV motnje osebnosti (DIPD-IV, Zanarini in dr.), • Intervju za motnje osebnosti IV(PDI-IV, Widiger in dr.) in • Harejeva »checklista« za psihopatijo (PCP-R, Hare).
Uvodni klinični intervju (Morrison, 1993) • Uvod in predstavitev • Glavna pritožba • Spontan govor • Geneza aktualnih težav • Opis preteklosti klienta • Preteklost svojcev, družine • Prejšnje bolezni • Mentalni status klienta (opazovanje)
Usmerjena anamneza in Shultz-Henckejeva psihodinamična teorija nevroz • Temeljne potrebe: emocionalni in socialni stik, pridobivanje, posedovanje - ohranjanje, uveljavljanje, ljubezen • Ovire, konflikti (represivna in permisivna vzgoja) • Zavrtosti: intencionalna, kaptativna, retentivna, agresivna, erotična, seksualna • Posledice zavrtosti: pasivnost, iluzorna pričakovanja, lagodnost, nadkompenzacije, nadomestne zadovoljitve, težave v socialnem življenju in pri delu
Strukture osebnosti • Shizoidna • Depresivna • Anankastično - obsesivna • Histerična
Intervju za načrtovanje psihoterapije: Shultz-Henckejeva usmerjena anamneza • Simptomatika • Geneza • Osebnost pacienta • Sprožilna situacija • Dodatna vprašanja • Končno vprašanje
Simptomatika • Spontan opis vsakega simptoma, • časovna determiniranost • Podrobnejši opis • Situacijske okoliščine
Geneza • osebnost staršev, • sorojenci, • porod-razvoj, • predšolska doba, • šolanje, • poklicni izbor, • primordialna simptomatika, • prvi spomin, • puberteta in erotični razvoj
Osebnost pacienta • Erotično seksualno področje • Odnosi z ljudmi • Življenjska filozofija in pričakovanja • Odnos do materialnih dobrin in denarja
Sprožilna situacija • Kdaj ste opazili težave, v kakšnih okoliščinah? (npr. ob neuspehu, uspehu, ločitvi, izgubi, konfliktu itd)
Dodatna vprašanja • Inicialne sanje • Tri želje • Najljubše • Loterija • Vsemogočnost • Hobi • Sanjarjenje
Končno vprašanje • Kaj mislite, zakaj smo toliko govorili o vašem življenju? • Pričakovanja? • Cilji terapije?
Diagnostična ocena na podlagi Usmerjene anamneze • Struktura osebnosti • Prevladujoči obrambno - varovalni mehanizmi • Temeljni konflikti (oz. deficiti) • Razvojne značilnosti • Simptomatika (psihodinamski pomen) • Uvidevanje psihogeneze in ocena bolezenskega pritiska
Prognostična ocena • Simptomatika (trajanje, motnje pri delu, organske posledice, sekundarna bolezenska korist, funkcionalni ali rekonstrukcijski bolezenski pritisk) • Osebnostna struktura (teža razvojnih obremenitev, obseg zavrtosti - motenj, obseg posledic zavrtosti – motenj, teža sprožilnih situacij, teža stabilizirajočih faktorjev, socialna prilagodljivost, inteligentnost in druge sposobnosti, emocionalna odzivnost in vzpostavljanje socialnih stikov. • Socialni pogoji (urejenost življenjskih pogojev, poklicna uspešnost, možnost za izvedbo terapije) • Somatsko biološki pogoji (starost, somatsko stanje, konstitucija)
Načrt terapije • Na podlagi diagnostične in prognostične ocene: • Določimo vrsto in trajanje psihoterapije • Cilje • Postopke za dosego ciljev
Kernbergov strukturirani intervju • za oceno osebnostne organizacije: • Nevrotična/normalna • Mejna • psihotična
Kriteriji za razmejitev osebnostnih organizacij • Stopnja organizacije identitete - raven integracije predstav o selfu, ki vključuje celotno osebnost s telesno in psihično organizacijo. • Obrambni mehanizmi - dejavnost, s katero se zmanjšuje ali odstrani vsakršno spremembo, ki bi lahko ogrožala celovitost in obstojnost biopsihološke enote, prilagoditev psihičnega organizma. • Realitetna kontrola - pomeni sposobnost diferenciacije selfa od ne-selfa oz. reprezentacij selfa in objekta, intrapsihičnega od zunanjih izvorov percepcije in stimulusov, sposobnost (realističnega) vrednotenja svojih afektov, vedenja in (vsebine) mišljenja v okviru običajnih socialnih norm
Identitetna zmedenost • slabo integriran koncept selfa in pomembnih drugih oseb, • subjektivni občutek praznine, • nasprotujoča si doživljanja sebe, • nasprotujoče si vedenje, ki ne more biti integrirano na emocionalno smiselen način, • površne, plitve, enolične in revne percepcije drugih, • nesposobnost pomembnih interakcij z drugimi. Medosebni odnosi so nestabilni, plitvi, neempatični, nerazumevajoči, konfliktni, hladni, netaktni itd, • pomankljiva integracija nadjaza. Prisotne so težave glede identifikacije z etičnimi vrednotami in ni možnosti doživljanja normalnih občutij krivde. Kernberg, 1986
Ocena razvojne ravni obrambno-varovalnih mehanizmov • Prisotnost nezrelih obramb kot so: • Utajitev – izključitev, negacija • Projekcijska identifikacija • Odreagiranje (Acting-out) • Somatizacija (acting-in) • Razcep (splitting)
Tok narcisističnih energij Kohut, 1977
Ocena realitetne kontrole (v klinični situaciji) • odsotnost halucinacij in zmotnih prepričanj oz. blodenj. Če so bile prisotne v preteklosti, mora obstajati zmožnost popolnega vrednotenja teh, vključno s sposobnostjo izražanja ustrezne skrbi ali osuplosti ob tem, • odsotnost velike neustreznosti ali bizarnosti čustvovanja (afektov), mišljenja (vsebine) ali vedenja, • sposobnost empatije z diagnostikom (opažanji drugih) in zmožnost presoje (preteklih) neustreznih, zmedenih afektov, vedenja, vsebine mišljenja, znotraj okvira socialnih norm.
Razdelitev osebnostnih organizacij Kernberg, 1986
Kernbergov diagnostični model Kernberg, 1986
Strukturalni intervju v psihoterapevtskem procesu • Diagnostična faza se prepleta s terapevtskim procesom • Uporaba psihoanalitičnih tehnik kot diagnostični preizkus, npr. konfrontacije projekcijske identifikacije.
Vedenjsko-kognitivni intervju • Opis problema, okoliščin in posledic z: • vedenjskega (npr. disfunkcionalno vedenje, strategije izogibanja, soočenje) • kognitivnega (npr. prepričanja, misli, predpostavke o problemu) • čustvenega (npr. modaliteta, intenzivnost) • medosebnega in • fiziološkega (npr. odraz težav na telesni ravni) vidika • Analiza problema: Kaj? Kdaj? Kje? Kako pogosto? S kom? Kako vznemirjajoče? • Funkcionalna analiza vedenja (Skinner, 1953) se nanaša na analizo dejavnikov, ki pripeljejo do določenega vedenja (ki je naučeno) in analizo posledic le-tega (okrepitve). • Ocenjevanje vedenja in doživljanja (1-10)
Personološki intervju • Personološke metode: longitudinalno raziskovanje, analiza posameznikovih zgodb, psihobiografije, • Freud, Erikson, Murray, Alexander • Navodilo: Opišite svoje življenje kot bi bila knjiga sestavljena iz več poglavij.
Personološki intervju • Kot pripomoček za identifikacijo ključnih dogodkov, pomembnih oseb, tem in problemov, osebnih ideologij, doživljanj in pričakovanj, ki nastopajo v posameznikovem življenju • Gradnjo identitete sebe razumemo s pomočjo kreacije mitičnih življenjskih zgodb, ki predstavljajo integracijo spominov preteklosti, doživljanja sedanjosti in predvidevanj prihodnosti. • Pri tem ni tako pomembno kaj se je v resnici zgodilo kot pa kako posameznik interpretira svojo preteklost in predvideva bodočnost. • Osebni mit je ključnega pomena za razumevanje osebnosti.
Kriteriji za identificiranje pomembnosti narativnih informacij • Primarnost: Tisti podatki, ki se pojavljajo prvi, so bolj pomembni (npr. zgodnji spomini in izkušnje, prve izjave v intervjuju in terapiji); • Pogostost. Material, ki se pogosto pojavlja je pomemben. Po Alexandru teme, ki se ponavljajo, kažejo na očiten, zavesten izraz shem; • Edinstvenost. Podatki, ki so nenavadni in izstopajo iz konteksta pripovedi, kažejo na pomembne psihične procese in vsebine; • Zanikanje. Aktivna negacija opozarja na dinamske procese, nezavedne vsebine in vključenost obrambnih mehanizmov; • Poudarki. Ocenjevalec mora biti pozoren na vsebine, ki jih klient preveč poudarja ali zanemarja; • Izpuščeni podatki. V ozadju je lahko specifična psihodinamika in čustva; • Distorzije (npr. Freudovski spodrsljaji): tudi lahko opozarjajo na pomembne (nezavedne) psihične procese; • Izolacija: Nelogična sosledja, nekonherenten potek pripovedi lahko kaže na pomembne elemente pripovedi; • Nedokončanost: Pripovedovalec, ki nenadoma konča oz. ne dokonča zgodbe, ki spreminja temo, opozarja na pomembne dinamske elemente. Alexander, 1990
Opisi • Opišite sebe (5 minut) • Opišite vam pomembno osebo (5 minut) • Opišite svoj odnos s pomembno osebo (5 minut)
Ocenjevalne lestvice self in objektnih reprezentacij • Konceptualna raven objektnih odnosov (Blatt in dr., 1997, 1988) • Diferenciacija v odnosu self –drugi (Diamond in dr., 1991) • Vsebinske, tematske skale (npr. čustvovanje, toplina, ambicije, uspešnost) (Diamond in dr., 1991)
Ocenjevanje konceptualne ravni self in objektnih reprezentacij • Senzomotorična - preoperativna raven:opis osebe večinoma temelji na odnosu s subjektom, ki je gratifirajoč ali frustrativen. Opis ima osebno, subjektivno noto, ki ne daje vtisa, da gre za ločeno in neodvisno osebnost. • Konkretna - perceptualna raven: Oseba je opisana kot ločen objekt, vendar je opis večinoma konkreten, literaren, pogosto so prisotne fizične, zunanje lastnosti ali formalni osebni podatki • Zunanja ikonična raven: opis vsebuje funkcionalne atribute in enotne aktivnosti. • Notranja ikonična raven predstavlja opis notranjih lastnosti, kot so vrednote, čustva, razmišljanja. V obeh primerih ikoničnega opisa je predstavitev enodimenzionalna. • Konceptualna raven: Oseba je predstavljena v obliki integrirane, dinamične in kohezivne sinteze različnih opisov
Intervju za odkrivanje nepristnega vedenja • Nenavadni simptomi • Nenavadna kombinacija simptomov • Pretirana izraženost simptomov • Neskladnost verbalnega in neverbalnega vedenja • Primer: M-FAST, SIRS
Motivacijski intervju • V okviru motivacijskega postopka • Za krepitev motivacije za zdravljenje pri odvisnih osebah
Terapevtska načela motivacijskega postopka • Empatija • Razvijanje ambivalentnega odnosa do pitja (kognitivna disonanca) • Izogibanje prepričevanju • Izogibanje nastajanju odpora • Podpiranje pacientove samoučinkovitosti, samoaktivnosti in lastne izbire
Klinično psihološko opazovanje • Pomen vedenja pri razumevanju “globlje” osebnosti • Teorija izraznega in prilagoditvenega vedenja • Razumevanje neverbalnega vedenja
Vidiki klinično psihološkega opazovanja • Videti pomeni verjeti (podatki v intervjuju so lahko pristranski). • Opazovanje vedenja je eno osnovnih oblik laičnega in strokovnega (znanstvenega) ocenjevanja osebnosti drugih ljudi. • Za razliko od laičnega pristopa je strokovno opazovanje načrtovano, sistematično, objektivno. • Strokovno opazovanje predvideva priprava načrta kaj, kako in kdaj bomo opazovali in vrednotili. • Pri klinično psihološkem opazovanju uporabljamo bolj ali manj strukturirane metode (kvalitativni, literarni opis – splošni vtis, bolj ali manj kvantificirane ocenjevalne sheme in check-liste) s katerimi merimo vedenje.
Vrste opazovanja • Naturalistično opazovanje: v naravnem okolju opazovanca. Slabosti: zahteva veliko časa in sredstev, problem zagotovitve “naravnega” okolja (večina ljudi se vede drugače, če vedo, da so opazovani, ni nujno, da se bo takrat pojavilo želeno vedenje). • Opazovanje v nadzorovanih pogojih: načrtovano, simulirano, sistematično, “nenaravno” • Samoopazovanje (tudi kot terapevtska tehnika – dnevniki, beleženje misli, čustev povezanih z vedenjem. Slabost: problem motivacije)
Stopnje opazovanja • Ustvarjanje splošnega vtisa • Sistematična, analitična eksploracija vseh podrobnosti (spremenljivk, vidikov) vedenja posameznika za katere predpostavljamo, da imajo diagnostičen pomen. • Usmerjeno opazovanje je namenjeno zbiranju informacij o vedenju posameznika, ki je povezano z njegovim ključnim problemom (funkcionalna analiza vedenja) • Eksperimentalno “provociranje” vedenja, ki ga želimo opazovati.
Kaj je predmet opazovanja pri ustvarjanju “prvega vtisa”? • Telesni videz • Način oblačenja • Splošna orientacija • Kakovost medosebnega stika • Sposobnost podajanja problema • Odnos do predstavljene vsebine • Razpoloženje in čustvene spremembe tokom seanse • Čustveni odnos do sebe, sogovornika in oseb o katerih govori • Splošen vtis o pacientu in vzdušju seanse • Druge posebnosti Berger, 1978
Sistematično opazovanje • Vnaprej pripravljene ocenjevalne lestvice in check-liste, ki se nanašajo na posamezne vidike vedenja • Pravila: • Čas, kraj, situacija opazovanja • Definicija opazovanega • Način izvedbe, vrednotenja in klasificiranja podatkov • Pravila, ki jih mora upoštevati opazovalec in program akcije